25 



vistnok i Reglen af Bølgebredden for den indfaldende Varme. 

 Saaledes indsuger Blyhvidt de mørke Varmestraaler, medens det 

 kun i ringe Grad indsuger de lyse. Endnu langt stærkere træder 

 dette frem ved Legemer med Absorptionsspektre. 



Er £ og a et Legemes Udstraalings- og Indsugningsevne 

 for Varmestraaler af samme Bølgebredde Å, saa har man efter 

 Kirchhof, naar man benytter Ligning 2 som Udtryk for den 

 udstraalede Varmemængde, at 



£(273 + 2V _ 

 a 



hvor /er en for alle Legemer fælles Størrelse, som kun er en 

 Funktion af Varmegrad og Bølgebredde. Antages nu, at a og s 

 kun afhænge af Bølgebredden, bliver altsaa 



/ = E{21Z-^r)\ 

 hvor É kun er en Funktion af Bølgebredden. Altsaa er ogsaa 



s = Ea. 

 I det følgende er jeg som sagt gaaet ud fra, at a er kon- 

 stant. Altsaa kan man sætte 



r«oo ^K 



\edX = aKEcU, 



«'o »'o 



der kan skrives som 



e = aA^ (4) 



hvor altsaa e betyder Udstraalingsevnen, medens A er en Kon- 

 stant, som hverken afhænger af Bølgebredde eller Varmegrad. 



II. Omgivelsernes Indflydelse paa Udsfraalingen. 



Naar et Legeme udstraaler Varme til Omgivelser, vil en 

 Del af Straalerne kastes tilbage til Legemet igjen, og den hele 

 udstraalede Varmemængde vil derfor være mindre, end hvis det 

 havde befundet sig i et uendeligt Rum. Er Afstanden mellem 

 det varme Legeme og de omgivende Vægge lille, vil Varmetabet 

 ved Udstraaling derfor kunne blive meget ubetydeligt, naar 



