40 



V. Afkjøling i den sorte Kasse. 



De 3 Tliermomelre, som benyttedes ved Afkjølingsforsøgene, 

 bleve først sammenlignede med et Thermometer, hvis Frysepunkt 

 og Kogepunkt bleve prøvede, og som derefter blev prøvet paa 

 Inddelingens Kigtighed paa den sædvanlige iVIaade. Alle Maa- 

 lingerne bleve rettede saaledes, at de stemme med dette Nor- 

 malthermometer. Til at maale Pladens Varmegrad brugtes ved 

 alle Forsøgene det samme Thermometer. Da det altid var Af- 

 kjøling, som iagttoges, maa dette Thermometers Angivelser være 

 højere end Pladens sande Varmegrad. At finde Rettelsen derfor 

 er vanskeligt, jeg har brugt følgende Fremgangsmaade. Antages 

 at Pladens Varmegrad synker jævnt, saa vil Thermometret synke 

 lige saa stærkt. Kaldes Pladens Varmegrad 7', Thermometrets 

 T*!, Afkjølingshastigheden for dem begge v, saa er 



V = k{T,~T], 

 hvor k kan betragtes som konstant, da T^ — T altid maa være 

 lille. Til at maale k benyttedes den sædvanlige Methode. Ther- 

 mometret sattes ind i Pladen og dennes Varmegrad T", som 

 holdtes konstant, maaltes; derpaa toges Thermometret ud, op- 

 varmedes, sattes ind igjen og Afkjølingshastigheden for Thermo- 

 metret bestemtes. Af denne findes k. Jeg antog nu, at den 

 saaledes fundne Værdi ogsaa kunde benyttes, naar Pladens Varme- 

 grad, istedet for at være konstant, aftager jævnt; Fejlen, man 

 begaar derved , kan i hvert Fald næppe være stor. Jeg fandt 



derved, at 



Tj— T -= 0.23. y, (16) 



hvilken Formel er benyttet ved Beregningen af de følgende Forsøg. 

 Vi komme nu til selve Afkjølingsforsøgene. Den paa begge 

 Sider sværtede Plade anbragtes paa den i III beskrevne IVIaade 

 i den ligeledes sværtede Messingkasse M.^. Pladen var i For- 

 vejen opvarmet til omtrent 60°, den afkjøledes nu, og dens 

 Varmegrad 2\ tilligemed Vandets Varmegrad T' maaltes. Det 

 viste sig umuligt at holde Vandets Varmegrad fuldkommen kon- 



