63 



ÅYicenna's rorhold til Islam og hans Anskuelser om 

 Sjælens theoretiske og praktiske Udvikling i Yerden. 



Ved 

 A. F. Ulehreii. 



Indledning. 



> i have allerede i en foregaaende Afhaadling^) fremstillet i sine 

 Hovedtræk Avicenna's metafysiske Anskuelser med Hensyn til det 

 Absolutes Forhold til den elementære Verden og til Sjælen samt 

 dennes Forhold til Legemet. Systemet, der har sit Grundlag i 

 den Platonske-Aristoteliske Filosofi, forenet med en Blanding af 

 neoplatonske Læresætninger, og i sin Helhed igjen er afpasset 

 efter Islams væsentlige Trosindhold, er et storartet Forsøg paa 

 at løse Tilværelsens Gaade, at naa den sande Gudserkjendelse 

 overvejende ad theoretisk Vej eller ved Spekulation, men er dog 

 langt fjernet fra en taabelig Indbildning, at Livet eller, for at 

 bruge denne Filosofis Udtryk, Sjælens Ldvikhng her i Verden 

 skulde have naaet sit Maal udelukkende ved Erkjendelse; der 

 indrømmes i al Fald skjøndt rigtignok underordnet ogsaa en 

 Plads for det Praktiske. Det er dette Forhold mellem den 

 theoretiske og praktiske Gudserkjendelse, vi her nærmere skulle 

 forsøge at bestemme, ved, saavidt muligt med Paralleler hos 



') Undersøgelsen af de hertil benyUede Haandskrifter er meddelt i d. k. d. 

 Vid. S. Oversigter 1881, 2, og den systematiske Fremstilling i Tidsskriftet 

 Museum: La philosophie d'Avicenne, Louvain 1882. 



