68 



dels endnu stærkere Forsøg paa at aflempe denne Filosofi efter 

 Islams Trosindhold. I denne Henseende er Avicennas Stilling 

 ejendommelig, skjøndt vi dog ikke have Ret til at tillægge ham 

 et dobbelt Synspunkt, et theologisk, et andet filosofisk, ligesaa- 

 lidt som til at betragte disse Smaaskrifter som temmelig værdi- 

 løse og affattede i et eller andet mere verdsligt Formaal. 

 Medens en Del af dem ganske vist enten ere tidlige Ungdoms- 

 arbejder eller affattede efter given Lejlighed og Opfordring, 

 hører en anden Del derimod til de særdeles vigtige, hvori han 

 uden at være bunden til den bestemte Opgave, saa vidt Islam 

 tillader det, at gjengive den peripatetiske Filosofi, tvertimod 

 søger at indtage et frit Standpunkt og meddele sin egen inderste 

 Overbevisning. 



I I. 



ATiceuuas Gudsbegreb^ afpasset etter Islam, og haus Forhold til Koraiieu 



som guddommelig Aabeubariug. 



Ligesom Gudsbegrebet hos Avicenna fremkommer som det 

 højeste og nødvendige Resultat af al Tænkning, som det Punkt, 

 hvor den menneskelige Tanke bliver staaende, og hvis Navn 

 derfor bestandig gjengives ved i-^det, hvis Væren er absolut nød- 

 vendign^ og vi i Modsætning hertil have hele Universet som det 

 mulige, der fra Evighed hviler i del absolutes Væsen, omtrent 

 paa en lignende Maade bestemmes af ham Forskjellen mellem 

 den menneskelige Videns og Tros Sfære. 1 den første have vi 

 eller kunne i al Fald vente den sikre og klare Viden, støttet til 

 evidente og paa det af ham antagne Kausalitetsprincip grundede 

 Beviser, i den anden kun Muligheder, hvis rette Opfattelse og 

 Forklaring ved Beviser gaar ud over den menneskelige Tankes 

 Omraade og Grændser. Med andre Ord Avicenna har ikke op- 

 givet Aabenbarings-Principet som det faste Grundlag, der maa 

 regulere al vor menneskelige Viden; men dennes Indhold er 



