94 



Det korte i i vins (= vinds) kan ikke rime med det lange 

 i i Ordet sinum. For vins maa allsaa læses vius. Da Formen 

 vins ikke kan være det samme som vinds, Genitiv af vindr, 

 Vind, kan den ikke henføres til tjald i tjaldranns. Jeg fore- 

 slaar derfor al læse timglranns for tjaldranns og gram for gu5. 

 Ordfølgen i Halvstrofen bliver saaledes: Vigsluvins veitir, så 

 er tru5i å sannan tunglranns gram, gaf braut nålimum 

 sinum tiSaoffr, Den viede Vins (Altervinens) Yder, som troede 

 paa Maanehusets sande (virkelige) Konge (Himlens sande Hersker) 

 bortgav til sine nære Slægtninge de ham for Gudstjenesten 

 (ti 5 ir) ydede Gaver. Forklaring til denne Halvstrofe findes 

 Side 13,30—35: OlmusugæSit fågaSi hann svå me6 

 miklu megni, at på rentu, sem hann tok af heilugu 

 altari fyrir sin storf, lag5i hann alla fram fyrir gu5s 

 olmusur, fåtæka frændr sina, sem fremst måtti hann 

 af draga sinum nauåsynjum. 



Egilssons Forklaring af dette Sted findes i hans Lexicon 

 Poéticum under Ordene nålinir, tiOaoffr og tjaldrann. 



Side 26,32—35: 

 Einarr Gilsson: Fyrr gekk flag5 at Snorra, 

 for drengr å hæl storum, 

 sotti morn af mætti 

 m est valklifa lesti. 



Egilsson (Lex. Poet. 845b under valklif) henfører fyrr 

 til lestir og læser fyrrlestir; men en saadan Form er næppe 

 sprogrigtig, da det sidste r i fyrr (el. fyrr) ikke kan være the- 

 matisk, men maa være Nominativmærke. Men Nominativmærket 

 kan ikke staa i det første Sammensætningsled. Det sammen- 

 satte Ord maa enten være furie stir eller fyrles tir. Hertil 

 kommer, at Maskulinformen fyrr ikke er sikker. Derimod 

 findes Neutralformerne fyr og fy ri. Den første af disse 

 Former forekommer i Fortegnelsen over de digteriske Benævnelser 

 i SE. U 486 og 570. Egilsson opstiller disse Former som Han- 



