106 



Zoologer, der her ere tilstede, vel vide, maa den saakaidte 

 Savignyske Theori for Øjeblikket siges at være den herskende 

 med Hensyn til Tydningen at' Munddelene og Bestemmelsen af 

 disses Rækkefølge. 



En Hovedmangel ved den Savignyske Theori i videnska- 

 belig Henseende maa nu siges at være den, at hverken Mund- 

 lemmerne eller Kroppens Lemmer bleve ret vurderede som Ved- 

 hæng til Legemets Segmenter, eller, for at bruge nyere Udtryk, som 

 Exponenter til Metamerer. Denne Mangel traadte navnlig frem for 

 Mundlemmernes Vedkommende, idet Rækkefølgen af de almindeligt 

 antagne 3 Par Mundlemmer bestemtes efter den Plads, som de 

 distale Dele af disse Munddele indtoge i Munden, og ikke efter 

 deres Udspring eller Tilledning lll Hovedets Underside. De 3 

 Par Munddeles Orden bestemtes da saaledes 1 ) Kindbakkerne, 

 2) Kjæberne, 3) Underlæben. 



Dog til en retfærdig Vurderen af Savigny og den Mangel 

 ved hans Theori, som jeg her har fremhævet, maa det ikke 

 glemmes, at Betragtningen af Arthropodernes Krop som en 

 Række af homonome Segmenter eller Metamerer da ikke var 

 fremkommen , og at navnlig Insekternes Hoved paa hans Tid 

 betragtedes som en enkelt Deel, om hvis Sammensætning af 

 Ringe eller Segmenter der da ikke var Tale. Da derimod efter- 

 haanden, dels ad anatomisk Vej, navnlig ved Newports Under- 

 søgelser, dels ad Udviklingshistoriens Vej, ogsaa Insekthovedet 

 er eftervist at bestaa af Metamerer, maa det anses for viden- 

 skabeligt nødvendigt først at forsøge at eftervise Hovedets 

 Metamerer og dernæst at henføre de enkelte Mundlemmer til 

 disse Metamerer. 



Det var nærmest ad anatomisk Vej, at Tvivlen rejste sig 

 hos mig om den Savignyske Theoris Rigtighed, og her var det 

 atter først de saa stærkt udviklede, sammensatte Kindbakker 

 hos Chilognatherne blandt Tusindbenene, som jeg ikke formaaede 

 at betragte, saaledes som Savigny gjorde, som første Par Mund- 

 dele. Ved nu at gjennemgaa en større Række af Insekter med 



