108 



kaldt !'Hovedpladen» , og den anden Vanskelighed, Rygskinnens 

 svage Udvikling, viser sig kun at have Slægts- eller Familie- 

 Betydning, idet samme Rygskinne hos andre Tusindben, saasom 

 adskillige Geophiler, er vel udviklet. Dog den Fordel, som vilde 

 være opnaaet ved at have lagt saadanne Geophiler til Grund 

 ved denne Undersøgelse , den mer end ophæves ved disse 

 Formers ringe Størrelse. 



Efter altsaa at have set bort fra cHovedpladenn , der, efter 

 hvad Udviklingshistorien synes at godtgjøre, ikke hører med til 

 Hovedets eller hele Kroppens Række af Metamerer, har jeg 

 henført Hovedels øvrige Plader, med Undtagelse af nogle faa, 

 som ved ringe Udvikling og Størrelse og ved ubestemt Antal 

 ikke synes at have typisk Værd, til 3 Metamerer, de to forreste 

 med Bug-, Side- og Rygplader, den tredie og bageste med 

 Bug- og Sideplader, men her hos de ægte Scolopendrer med 

 kun rudimentær eller utydeligt udviklet Rygplade eller Ryg- 

 skinne. 



Dernæst har jeg til hver af disse 3 Metamerer eftervist 

 Lemmer eller Exponenler, udgaaende, saaledes som det bør sig, 

 fra Melamerens Underside som tilleddede Vedhæng og bevægelige 

 mod disse ved et større Antal Muskler. Exponenterne til den 

 første eller forreste Metamer har da vist sig al være det Par 

 Munddele, som efter Savigny hos Insekterne kaldes Underlæbe; 

 Exponenterne til anden eller mellemste Metamer svare derimod 

 til Insekternes Kjæber eller Kjæbepalper; og Exponenterne til 

 tredje eller bageste Metamer svare utvivlsomt til Insekternes 

 Kindbakker eller Mandibler, ligesom de oftest kaldes hos Chilo- 

 poderne med dette Navn. Rækkefølgen for disse 3 Par Mund- 

 lemmer bliver da den samme, som jeg har antaget for de 

 egentlige Insekter, nemlig: 1) Underlæben. 2) Kjæberne, 3) Kind- 

 bakkerne. 



Spørgsmaalet om Exponenternes Bevægelighed ligeoverfor 

 Melamererne og Metamerernes indbyrdes Bevægelighed maatte 

 føre ind paa Studiet af Muskulaturen, hvilket, som allerede 



