119 



Kvægsølvtveilte ere blandede med hinanden i el Forhold som 

 Hg \ Hg O — og saaledes maa Forholdet nødvendigvis være, naar 

 der fra førsl af er anvendt et rent Foriltesalt — , da maa Salt- 

 syren, for at danne Hg^CL>, lægge Beslag paa dem begge i 

 samme Forhold, og der kan ikke findes HgCl^^ uden at der ogsaa 

 maa være frit Hg. — Alt sligt giver imidlertid kun Oplysning 

 om Kvægsølvtveiltet og det frie Kvægsølv i Bundfaldet; om dets 

 mulige Indhold af Kvægsølvforilte faar man aldeles intet at vide. 



Imidlertid havde jeg gjort en Iagttagelse af anden Art ved 

 Bundfaldet, og idet jeg søgte at tyde den, kom jeg ind paa en 

 Vej for dets Undersøgelse, der omsider førte til Maalet. 



Jeg havde nemlig bemærket, at Smaadele af Bundfaldet 

 kunde ved Henstand i en eller to Dage blive ganske gule. Jeg 

 bemærkede det først ved enkelte Fnug, som under Bundfaldets 

 Udvaskning ved Afhelding vare blevne hængende paa Siden af 

 Glasset eller flydende paa Overfladen af Vandet, og jeg over- 

 tydede mig snart om, at den gule Farve kun fremkom der, hvor 

 Luften havde Adgang, men forresten ligesaa godt i Mørke som 

 i fuldt Daglys; under Vand forblev Bundfaldet altid mørkt. Der 

 kunde herefter ikke let være Tvivl om , at det gule var Kvæg- 

 sølvtveilte, men for at prøve det nærmere og faa en tydeligere 

 Forestilling om, hvor hurtigt Forandringen skred frem, udstrø'g 

 jeg med en Glasstang del blot udvaskede, friske Bundfald ganske 

 tyndt paa Glasplader og henlagde disse i et mørkt Skab. Ud- 

 faldet var altid det samme: efter et Par Dage et small, lysegult 

 Bælte udenom den øvrige, dog nu ogsaa lidt mindre mørke Del 

 af Laget, og i den følgende Tid en jævn Udbredelse af det gule 

 indefter, indtil de sidste mørke Pletter i Midten forsvandt efter 

 tre til fire tigers Forløb. Det gule blev derefter løsnet og 

 prøvet med svag Saltsyre; det bruste ikke eller saa godt som 

 ikke og opløstes fuldstændig eller efterlod kun en ganske lille 

 Rest af Kvægsølvforchlorid , der kunde skyldes lidt af det op- 

 rindelige Bundfald , som var forblevet upaavirket af Luften (se 

 dog ogsaa S. 125); det udgjorde saa lidt, at Vædsken endog uden 



