124 



Denne kan ikke være nogen anden end Kvægsølvforilte, og da 

 den gule Rest, ved at prøves med Saltsyre o. s. v. paa den Side 

 119 og 120 omtalte Maade, forholdt sig som der anført, altsaa 

 for største Delen opløste sig som Tvechlorid og kun efterlod en 

 lille Rest af Forchlorid, maa Foriltet have iltet sig til Tveilte. 

 At lidt af det kan undgaa Iltningen, er ikke andet, end hvad 

 man under saadanne Omstændigheder maa vente; s. ogsaa S. 134. 

 For at faa end større Vished for, at Bundfaldet virkelig kan 

 optage Ilt af Luften, anstillede jeg følgende Forsøg: I en Kolbe 

 med lang og smal Flals blev en Del blot udvasket Rundfald ind- 

 bragt i tyk vællingaglig Tilstand og fordelt over hele dens 

 brede Del. Efter kort Henstand med Halsen nedad, for at det 

 overflødige Vand kunde løbe fra, blev Kolben i samme Stilling 

 sat ned i et Cylinderglas med Kvægsølv, saa at dens Munding 

 blev spærret deraf; lidt Vand, som endnu kunde flyde ned, 

 samlede sig efterhaanden i dens Hals til et omtr. 2 Centim. højt 

 Lag ovenpaa Kvægsølvet. Det hele dækkedes med en Blikkapsel, 

 for at staa i Mørke. Tryk og Temperatur ved Forsøgets Be- 

 gyndelse (September 1882) optegnedes. Allerede i de nærmeste 

 Dage var det tydeligt, at der fandt Luftindsugning Sted, og i 

 den følgende Tid vedblev Kvægsølvet at stige i Kolbens Hals, 

 saa at Glasset af og til maatte efterfyldes dermed. Efter fire 

 Ugers Forløb syntes Stigningen at ophøre. Bundfaldet havde 

 da antaget en lidt lysere Tone; dets Farve mindede om Kvæg- 

 sølvforjodid, men var dog mørkere. Paa Grund af Omstændig- 

 hederne stod det hele urørt hen i fjorten Dage endnu. Luften blev 

 da fyldt over i en inddelt Klokke, maalt og prøvet. Den ud- 

 gjorde 416 Rub. Cent. og slukkede øjeblikkeligt brændende Lege- 

 mer. Kolben rummede 516 Kub. Cent.; altsaa var 19,4 pCt. 

 af den anvendte Luft indsuget, eller, med andre Ord, næsten 

 al dens Ilt forbrugt. En lille Del af Bundfaldet behandledes 

 med svag, kold Saltsyre, indtil det uopløste var næsten hvidt, 

 og gav derved en Opløsning, som indeholdt en rigelig Mængde 

 Kvægsølvtvechlorid, — Vidnesbyrd for, hvad Ilten var brugt til 



