147 



og ingen fremmede Varmekilder kunde gribe forstyrrende ind. 

 Ved at tage Middeltallet af flere Maalinger fandt jeg 

 V^:V.,:V.^:V^ = 2°.25 : 4°.6 : 19°.6 : 6°.o. 



Sammenlignes dette med det forud fundne Forhold mellem 

 de samme Størrelser, ser man, at der er god Overensstemmelse 



deri, thi 



2.26 ^ 4.6 ^ 6.0 - 

 _ = 0.28, - = 0.29, ^ = 0.27. 



Middeltallet af disse er 0.28, som kan tjene til at bestemme 

 Forholdet mellem Hullernes og den plane Flades Indsugnings- 

 evne. Vi maa nemlig have 



19.6 



' 4a 



0.28, 



som giver — = 32. 



a 



Disse Forsøg vise saa tydeligt som muligt, hvor overordenlig 

 stor Indflydelse Overfladens Form har paa Udstraalingen. 

 Stærkest træder den dog frem ved Hullerne, idet disse indsuge 

 Varmen over 30 Gange saa stærkt, som det blanke Sølv. Her- 

 ved maa dog bemærkes, at de vare matte, hvilket allerede for- 

 øger deres Indsugningsevne betydeligt. 



Et andet Forsøg viste det samme paa en smuk Maade. 

 Fladen AB sværtedes med Kønrøgfernis saaledes, at der dan- 

 nedes en mat Overflade. Endvidere bleve -Dd^ de og de 6 

 Flader, som ere parallele med denne, sværtede. Fra AB ud- 

 straales da en Varmængde V[ = 8 Ea', naar a' er Indsugnings- 

 evnen for Kønrøg. Fra Dd udsendes en Varmemængde Ea •. 

 fra ef udstraales direkte Ea, desuden modtager ef fra de Varme- 

 mængden Ea, hvoraf den tilbagekaster Ea' {I — a) og endelig 

 udstraaler ef til de Varmen Ea, som først kastes tilbage fra de 

 og derefter fra ef, hvorved den bliver til Ea{\ — a'){\ — a). All- 

 saa udstraaler DA ialt en Varmemængde F' : 



