14 TH. SUNDORPH. 
Fald ses tilsidst en Bro i et halvklart Rum, hvori der findes 
en Mængde fine Traade; naar Strømmen afbrydes, er der 
aldrig nogen Rest paa Stang eller Plade. 
Ved de øvrige Metaller, hvis Smeltepunkt ligger under 
500%. kan man ikke sikkert afgøre, om Broerne bestaa af 
smeltet Metal eller ej. Ved stærkere Strømme kan det godt 
se ud til, at smeltet Metal driver ned langs Broerne og gør 
dem tykkere; undertiden er de svagt glødende og selvfølgelig 
smeltede. I mange Tilfælde er der dog Ting, der tyde paa, 
at Broen er fast, f. Eks. en meget uregelmæssig Form. Afbrydes 
Strømmen, kan Blybroens Rest, der hænger fast paa Under- 
fladen af $, efter Afkøling undertiden udbrede sig over Stangens 
Underflade, naar man med et Blyant banker paa det Stativ, 
der bærer S$. Da nylig størknet Bly er haardt, vilde dette 
næppe kunne ske, hvis Blybroen havde været smeltet. Denne 
Forsvinden af Blyresten minder om den fuldstændige For- 
svinden af Forbindelsen mellem S$ og P ved Platin. 
Naar Stang og Plade er af forskelligt Metal, viser det sig, 
at Strømretningen spiller en Rolle. Naar S$ var Sølv og P 
Kobber eller omvendt, kunde der ingen Bro dannes, naar 
Strømmen gik fra Sølv til Kobber (Drejninger mellem 2/2 og 
199, inden Strømmen hørte op). Gik Strømmen fra Kobber 
til Sølv, kunde man med Lethed danne en lang Bro (1217 
Drejning, før Strømmen hørte op), som i Udseende ligner de 
lange Broer, der dannes mellem Kobber—Kobber. Disse Broer 
vokse nemlig stærkt i Tykkelse og blive i Reglen efterhaanden 
kegleformede med Grundfladen vendt mod den Side, hvor 
Strømmen kommer fra; paa samme Maade er Jernbroer kende- 
lige. Herpaa kan man se, at der dannes de for Kobber og 
Jærn karakteristiske Broer, naar Strømmen gaar fra Kobber 
eller Jærn til et andet Metal. En Række Forsøg, hvor Strømmen 
skiftevis gik fra Bly til Kobber og omvendt, viste, at Broen 
gennemsnitlig bliver 5 Gange saa lang, naar Strømmen gaar 
fra Bly til Kobber, som naar den gaar modsat Vej; aldeles 
12 
