40 J. L. UssinG. ÅAra Pacis Augustæ. 
sig ikke, og om Ffterligning kan der ikke være Tale. Allerede 
Reliefstilen er forskjellig. Parthenons Relief hæver sig, som 
bekendt, allevegne lige meget over Grunden, saa at det kan 
siges at ligge imellem Grundfladen og en tænkt Flade, der 
begrænser Figurerne fortil, hvorimod Figurerne påa det augu- 
steiske Alterhegn dels træde frem som Forgrundsfigurer i højere 
Relief, dels vise sig i lavt Relief bagved hine. Dette Princip, 
der ikke skyldes den augusteiske Tids Kunstnere, men er 
modtaget fra den hellenistiske Kunst, bidrager sit til at opløse 
den ensformige Række af togaklædte Figurer, saa at de ikke 
smelte sammen til en utydelig Masse. Men Kunstneren har 
ogsaa et andet Middel, som han jævnlig benytter for at frem- 
bringe den nødvendige Afveksling; han lader af og til Per- 
sonerne vende Hovedet for at se efter de følgende Deltagere 
i Toget. Sligt findes sjældnere paa Parthenon, og det er jo 
ogsaa et Middel, der bør benyttes med Varsomhed, da 
det i Grunden strider imod Optogets Natur og gør Brud paa 
dets festlige Alvor. Overhovedet er Emnet her opfattet ander- 
ledes realistisk end paa det græske Tempel. I virkelig Kunst- 
værdi vil næppe nogen sammenligne de to Friser; men lige- 
som Parthenon viser os den græske Kunst fra det 5. Aarh. 
f. Chr. i sin Herlighed, saaledes afgiver Fredens Alter et frem- 
ragende Eksempel paa den augusteiske Tids. Gid det maatte 
lykkes engang at fremdrage flere Levninger deraf! Der ligger 
sagtens endnu noget skjult under Palazzo Fiano. 
