48 S. M. JØRGENSEN. 
hel Række Salte i vandig Opløsning. Umiddelbart derpaa 
fulgte Davy's elektrokemiske Undersøgelser, hvis mest glimrende 
og opsigtsvækkende Resultat blev Opdagelsen af Alkalimetallerne, 
Kalium og Natrium, 1807. Ved disse Arbejder aabnede der 
sig helt nye Udsigter for Kemien, idet den nære Sammenhæng 
mellem kemiske og elektriske Kræfter blev øjensynlig. 
I en længere Række Undersøgelser fra 1801—1808 havde 
Proust bevist, at den kemiske Forbindelse har en konstant 
Sammensætning, og at de samme Grundstoffer kunne forene 
sig i flere, men ganske bestemte Forhold til forskellige kemiske 
Forbindelser. Darton havde samtidig, og til Dels støttet der- 
paa, udviklet sim Atomteori, og i det forbavsende korte Tids- 
rum fra 1810-—18 havde BerzeLiws bestemt Atomernes relative 
Vægt for henved 50 Grundstoffer og med en Nøjagtighed, 
hvortil man aldrig havde set Mage. Dette Kæmpearbejde over- 
straalede langt VauQueLin's og KLAPROTHS tidligere saa berømte 
kvantitative Analyser. Hermed var et Grundlag skabt, paa 
hvilket hele Kemien siden da trygt har kunnet bygge, for de 
Vægtforhold, hvori Grundstofferne forene sig til kemiske For- 
bindelser. Men ogsaa over de Rumfangsforhold, hvori de for- 
ene sig, havde disse Aar spredt en uventet Klarhed. 1805 
havde Gavy-Lussac og ArLex. HumBornt fundet, at Ilt og Brint 
forene sig til Vand i det simple Rumfangsforhold 1:2, og 
1809 paaviste saa Gay-Lussac, at overalt, hvor luftformige 
Stoffer forenede sig, skete det i lignende ganske simple Rum- 
fangsforhold. 
En lignende banebrydende Betydning fik de glimrende 
Undersøgelser, som Gavy-Lussac og TxHÉnxarD foretog 1809, 
Davy 1810, og som førte til Erkendelsen af, at Chlor, som man 
tidligere ansaa for iltholdigt, var et Grundstof, en Erkendelse, 
som kom til at gribe ind i Kemiens Teori i over et halvt Aar- 
hundrede. Fremdeles de Metoder til kvantitativ Analyse af 
organiske Stoffers Sammensætning, som Gay-LussaG og THÉNARD 
uddannede 1809, som BerzeELius forbedrede 1811 og Gay-Lussac 
9 
