54 S. M. JØRGENSEN. 
udbrød Auditoriet i lydelige Haandklap”. Denne franske Skik 
tiltalte ikke ZEIsEe påa Grund af Tingens teatralske Sving. 
»Hatv læste Alt op af Papiret. Skjøndt han havde mistet alle 
sine Tænder og hans Læbemuskler syntes meget svækkede, 
var hans Udtale dog temmelig tydelig. Han lovede kun 3 
Forelæsninger (hver paa-1//> Time), og flere holdt hans heller 
ikke. Det Øvrige af Mineralogien fortsatte derpaa BRONGNIART. 
Disse 3 Forelæsninger af Haty bivaanede Berzenwus. Ham 
havde jeg ellers seet nogle Dage i Forvejen i Institutet”. — 
»Ved Kammerjunker BruN- NEERGAARD var jeg nemlig bleven 
indført der, just paa en Mandag, paa hvilken Académie des 
Sciences som sædvanlig holdt sin Séance. Det var mig i høi 
Grad interessant at betræde dette mindeværdige Sted, hvor 
saa mange af de mest udmærkede og mest fortjente Mænd i 
forskjellige Fag have følt sig stolte (vel ogsaa forfængelig 
kildrede) ved at frembære deres vigtige og glimrende Aands- 
fostre, og her fra alle Sider see mig omgivet af de Mænd, 
hvis Navne i saa lang Tid havde staaet for mig som herlige 
Lyspunkter, og hvis Værker saa ofte havde givet Stof til min 
kjæreste og lykkeligste Syssel og Virksomhed:  BERTHOLLET 
(gammel [70 Aar], men af et temmelig robust Udseende), 
CHarTtaL (en ret net Mand, livlig, Verdensmand)?, VAuQuEeLINn 
(meget overensstemmende med min Forestilling, gammel [55 
Aar], ei lille af Væxt, meget sindig og jævn, noget hverdags), 
THEnArRD (meget forskjellig fra min Forestilling; høi, mørk og 
skummel af Udseende), LarLace (gammel [69 Aar], høi, smuk, 
blid, meget genialsk, spillende Øine), Cuvier (kraftfuld og stolt), 
Gay-Lussaa (smækker, ei høi, meget tænkende Udseende). Her 
saae jeg da ogsaa første Gang Berzenius (lille, robust, op- 
staaende Næse, lyst Haar, opvakt, men egentlig ikke genialsk, 
kraftfuldt Ansigt, spillende Øine). 
»Den gamle Vauguenn stod anført paa Affichen i École de 
1 Især berømt som teknisk Kemiker. Havde været Indenrigsminister 
1800—1804. 
8 
