Om Jyllands Hedesletter og Teorierne for deres Dannelse. 105 
har alle sammenfattende Fremstillinger, hvor mån af pædago- 
giske Hensyn foretrak et mangelfuldt, men dog anskueligt 
Billede fremfor slet intet, været henviste til den eneste hidtil 
gennemførte Hypotese. 
Jylland efter De Géer's Hypotese. Jylland er, som Fig. 1 
(Side 101) viser, ved Hypotesen delt i to Dele: en mindre, 
omfattende den sydøstlige Del af Landet, og en større, der 
omfatter det øvrige. Grænselinien er trukket i en Bue om- 
trent fra Lunderskov til Mundingen af Randers Fjord. Dens 
Forløb er kun angivet omtrentlig og uden faste, stedlige 
Støttepunkter; den er konstrueret ved Hjælp af (parallelt med) 
Joxystrur's Linie af 1875 (hvorom nedenfor) fra Grænsen indtil 
Egnen ved Silkeborg. Den videre Fortsættelse af JoHnstruP's 
Linie har DE Geer fundet usandsynlig. Han bøjer sm Grænse- 
linie mod Øst, for at den over Norkoping kan naa Tilslutning 
til den svensk-norske Endemorænerække, men han fremhæver 
selv, at Hypotesen. om denne Tilslutning mellem den jydske 
og skandinaviske Endemorænelinie ikke fremsættes uden stor 
Hviviy 
Just dette Spørgsmaal er af største Betydning for For- 
staaelsen af Danmarks Geologi. Den omhandlede Linie skal 
angive Beliggenheden af Indlandsisens Rand under det Tids- 
rum, hvor Isranden i det mindste andensteds har sat de aller- 
tydeligste Mærker i Overfladedannelsernes Fordeling; den skal 
muliggøre Forstaaelsen af de større jydske Bakkepartier og 
Hedesletter; det er endvidere den Israndlinie i Danmark, hvis 
Forløb man kan haabe at faa fastsat med størst Lethed og 
Sikkerhed og over den længste Strækning, saa at den kan 
danne Udgangspunktet for Forstaaelsen af de Fænomener, der 
knytter sig til Israndens langsomme og uregelmæssige Vandren 
over Landet i Afsmeltningsperioden. I hvor høj en Grad 
Kendskabet til Israndens sukcessive Stilstandslinier er nødven- 
7 Om Skandinaviens geogr. utveckling, 1896, p. 61. 
- 
D. K.D. VID. SELSK, OVERS. 1903, i 8 
