112 N. V. Ussine. 
voldsomme Vandbevægelse fra Østersøen, som har nedbrudt 
store Dele af det østlige Rullestenslerterrain og derved dannet 
Sunde, Fjorde og Søer, medens det grovere af de bortskyllede 
Masser atter aflejredes som Rullestenssand i spredte Partier i 
Øst-Danmark og. som det store sammenhængende Bælte i 
Midtjylland; Leret fandt Hvile dels i det nordlige Jylland, dels 
og særlig over Arealer, som endnu er Havbund. Torer. og 
JoanstruP har vist, hvorledes væsentlige Dele af denne ældre, 
det store haandtegnede geol. Danmarkskort, dateret 1841, som F. overrakte 
Christian d. Ottende (Mineral. Museums Arkiv) og paa det med sidstnævnte 
nøje overensstemmende, lille Kort af 1843 (i Bercsøe, Den danske Stats 
Statistik I, 1844); disse Kort tilsigter maaske en mindre skematiseret 
Fremstilling. Paa F.'s geol. Kort over Hertugdømmerne fra 1847 (og i 
den tilhørende Afhandling: Bodenbildung der Herzogthiimer) og påa det 
lille Kort af 1852 (i Erscev, Den danske Stats Geographie) findes Rulle- 
stenssand-Bæltet paany i omtrent samme Skikkelse som påa ovennævnte 
Kort af 1835 og 1840. [Om endnu senere, af F. udarbejdede Kort, se S. 108, 
Noten]. — Den første udførligere Omtale af det bakkede Rullestenssand- 
Bælte i Jylland N. f. Slesvig giver F. i Afhandlingen ,De jydske Heder" 
(Dansk Maanedsskrift I, 1855, p. 161), hvor han som Eksempler nævner 
en Del af Egnen omkring Viborg og Ry med Himmelbjærget. I sidst- 
nævnte Afhandling (p. 164) er der tillige Tale om et særligt, mindre bakket 
Hedebælte (mellem. foregaaende og Hedesletterne) med Former, som i 
Almindelighed ikke ere saa skarpt tegnede". Der siges om dette Bælte, 
at det er forbundet med det foregaaende ved jævn Overgang, men det 
adskiller sig derved, at Mergelen ikke ligger dybt under Overfladen. Dette 
Bælte er, uden Tvivl med Rette, udeladt i F.'s senere Arbejder (f. Eks. 
Jordbundsbeskrivelsen i Trar, Danmark, 1856 og Universitetsprogrammet 
fra 1858); men da det angaar just den Grænselinie mellem Bælterne, som 
vi i det følgende skal beskæftige os med, har jeg søgt at faa Rede paa, 
hvad der i 1855 sigtes til. En Sammenligning med nogle opbevarede 
Rejsenotitser fra 1854 (Min. Mus. Arkiv) viser, at Beskrivelsen svarer til 
Egnen fra Hørbylunde Krat vestefter, altsaa til sandede Bakkeøer og 
Hedesletters øverste Dele. Angivelsen i F.'s nævnte Rejsenotitser, at ,det 
skarpttegnede Rullestenssand [naar man kommer østfra | slutter med Hørby- 
lunde Krat", er vistnok den ældste præcise Angivelse af et Punkt paa den 
Grænselinie, som omtales i nærværende Afhandling; Stedet ligger dér, 
hvor Isranden (se Kortet) skærer Landevejen, der forbinder Silkeborg og 
Herning. — Endelig maa her nævnes, at F. ingenlunde lader de nord- 
sydlige Bælter gaa gennem hele Halvøen; i Universitetsprogramimmet 1858 
angives saaledes p. 47, at det bakkede Rullestensler-Terrain langs Øst- 
kysten i sin egentlige bestemte Karakter næppe strækker sig nordligere 
end den Halvø, hvorpaa Grenaa ligger. 
14 
