118 N. V. Ussing. 
49, Langs den S.—N.-løbende Del af den antagne Isrand- 
lmie (fra Sebstrup til Dollerup) grænser denne umiddelbart til 
den store Karup Hedeslette; her indeholder Linien Toppunk- 
terne for de Aflejringskegler”, som opbygger Hedesletten, og 
Terrainforholdene viser, at Isranden ikke kan have ligget øst- 
ligere end Egnen ved disse Toppunkter, da Hedesletten dan- 
nedes. 
53%. Aflejringskeglerne i nævnte Hedeslette kan ikke være 
af væsentlig forskellig Alder, thi de gaar jævnt over i hinanden, 
og de imdeholder kun saadanne Erosionsdale, som har udviklet 
sig, efter at hele Hedesletten var aflejret. 
Medens de under 1—3 nævnte Grunde sandsynliggør Hypo- 
tesen i Almindelighed, anser jeg de under 4 og 5 nævnte for 
bevisende Israndlinien paa Strækningen Sebstrup-Dollerup. 
6?, Paa Strækningen nærmest ved Dollerup og derfra 
10 km videre mod Vest grænser Hedeslettens øvre Del til et 
Morænelandskab, hvis Middelhøjde er indtil 10 m lavere end 
Hedeslettens Overflade, og som har Fald mod Nord (altsaa 
Hedeslettens Rand danner Vandskel); heraf følger, at den 
samme Indlandsis, som under Hedeslettens Dannelse stod langs 
dens Østrand, ogsaa maa have dannet selve Begrænsningen 
for Hedesletten i Hjørnet ved Dollerup og derfra 10 km mod 
Vest. 
7'. Skive Aaen eksisterede ikke under den længste Tid af 
Hedeslettens Aflejring. Den brede Lavning (Hjelmhede), som 
fra Hagebro (19 km Vest for Dollerup) strækker sig mod 
Nord og forbinder Karup Hedeslette med Limfjorden, maa 
derfor under Hedeslettens Dannelse have været spærret, og 
denne Spærring maa tilskrives Isen. 
8, Da sidstnævnte Spærring ophørte, udvikledes et anse- 
ligt System af Erosionsdale (Karup Dalsystemet) i Hedesletten. 
De øvre Dele af flere herhenhørende Dale fortsætter sig tværs 
over Vandskellet Øst for Hedesletten og kan kun tænkes op- 
1 Se næste Afsnit. 
20 
