949 W. JOHANNSEN. 
RIN's individuelle Afkomsbedømmelsesprincip at belyse Række- 
vidden af Regressionsloven, særlig Forholdet mellem Ophav 
og Afkom. Thi derigennem vil det vise sig, om der er Forskel 
mellem Mutation og fluktuerende Variabilitet, mellem. ,sprin- 
gende" og ,svingende” Afvigelighed, som jeg paa dansk plejer 
at betegne de to Begreber. Medens saa betydelige Forskere 
som Huco DE VriEs og W. Bateson! — for blot at nævne to 
af Førerne, en Botaniker og en Zoolog — bestemt fastholde 
og saa skarpt som muligt søge at pointere en saadan Forskel, 
vil Wernon, den ,biometriske”" Retnings Repræsentant”, ikke 
anerkende en slig Forskel. Wernon udtaler sig om Forsøgene 
paa at præcisere denne Forskel saaledes: , These attempts appear 
always to rest upon a fancied relation between the phenomenon 
of ,regression" and the stability of specific mean character 
through a series of generations which a little knowledge of 
the statistical theory of regression will show to be wholly 
imaginary" 3, Det er klare Ord og de indeholde en desværre 
altfor godt berettiget Finte til Biologiens ofte lidet exakte 
Forskningsmethoder. Men statistisk Theori kan visselig ikke 
alene klare de biologiske Grundproblemer ! 
Hvor man i et Samfund har mere eller mindre frit. eller 
tilfældigt Valg af Mage — som i de menneskelige Samfund — 
eller endog Parring rent i Flæng, som hos mangfoldige Dyr 
og hos Planter med Fremmedbestøvning, vil en nærmere 
Analyse af den paagældende Art eller Råce enten være umulig 
eller kun lade sig gøre ved særlige Isolationsforanstaltninger 
1! Bareson's Hovedværk paa dette Omraade er , Materials for the Study 
of Variation". London 1894, 
2 Jfr. Weznon's Anmeldelse af De Vries's Mutationstheorie i -,Biome- 
trika" , a journal for the statistical study of biological problems, edited 
in consultation with Francis Galton by W.R.F. Weldon, Karl Pearson 
and G. B. Davenport". Vol. I, Part III, April 1902, S. 365. Jeg anfører 
dette nye Tidsskrifts fuldstændige Titel for at vise hvilke fremragende 
Forskere, der ere Førere for den ,biometriske", 2: mathematiske Retning 
i Årvelighedslæren. 
3 Biometrika p. d. a. Sted S. 374. 
