978 W. JOHANNSEN. 
Af disse Grunde er her ikke sket-en saadan Udjævning, som 
ses i Oversigtstabel 1, S.257, og som illustreres ved Fig. 2. 
Den foreliggende Tabel vilde derimod give en Variations-Kurve, 
der kun slet stemmer med ,Fejlkurven". 
Enhver ser strax paa Tallene, at der ikke kan være Tale 
om en enkelt Type. Hvorvidt man alene ved Betragtning af 
den foreliggende Talrække kan slutte andet, end at der maa 
være mindst to forskellige Typer, skal jeg lade staa hen. Men 
i Virkeligheden er det om jeg saa maa sige en ,Tilfældighed” 
ved Arbejdets Udførelse, at vi her paa Variationstabellen 
kunne se, at der er flere end én Type — i den smukke Kurve 
Fig. 2 skjuler der sig en lige saa stor Typeforskellighed som 
den, der her er såa aabenbar, at ingen Figur kræves til 
Illustration. 
Indenfor de rene Linier er Variationen selvfølgelig ganske 
anderledes regelmæssig. Da kun faa af Linierne ere repræ- 
senterede med et nogenlunde stort Individantal, er der ingen 
Grund til her at belyse Sagen nærmere. Tilmed vil et senere 
Arbejde handle om disse Spørgsmaal, i Sammenhæng med 
Korrelationen mellem Længde og Bredde. 
Vi komme da nu til Hovedspørgsmaalet: hvorledes har 
Selektionen af brede, resp. smalle Bønner virket?  Betragtes 
Materialet under Et, uden Hensyn til de rene Linier, da vil 
man finde den Garton'ske Tilbageslagsregel bekræftet, saaledes 
som det ses af hosstaaende Oversigtstabel 6. 
Ej heller her er der Grund til nærmere at undersøge de 
Talforhold, hvorefter Tilbageslaget sker. Med Hensyn til 
Variationen hos Afkommet af de her benyttede Selektions- 
Klasser giver hosstaaende Oversigtstabel 7 den fornødne 
Oversigt. 
44 
