Om Årvelighed i Samfund og i rene Linier. 985 
Et give Resultater, der svare til eller dog ikke 1naodsige GALTtON's 
Love; medens Forholdet i de rene Linier er et ganske andet. 
Ligesom hos Bønnerne har det vist sig, at en ny Type, her 
en Fejlslagningsprocent af ca. 30, ikke er dannet ved Udvalg 
lidt efter lidt, men er fundet fuldt færdig og blot isoleret ved 
Dyrkningen. Den store Sparsomhed, hvormed denne Type 
optræder i normalt Lerchenborg-Byg, er den simple Grund til 
at første Aars Udvalg ikke gav Resultat — noget lignende 
gjaldt Forekomsten af smalle Bønner, jfr. her 5. 273. De aller- 
fleste springbefængte Ax fra 1898 have aabenbart tilhørt 
»Plusvarianter" (m. H. til Fejlslagningsprocent) af den fejlfrie 
Type; og det er den sandsynligste Antagelse, at det eneste 
Ax fra 1898 med ca. 30 Procent Spring har været Ophavet 
til den her isolerede springbefængte Race, hvis Type har 
staaet ret uforandret fra Aar til Aar. 
Det store Materiale, som staar til min Raadighed m. H. til 
Spring i Axene hos de forskelligste Bygformer, vil i et og alt 
støtte, hvad jeg her har fremført, og da dette Materiale tilmed 
er dyrket gennem flere Slægtled"), er dets Vidnesbyrd af særlig 
Vægt. Naar jeg dog ikke nu giver Bevismaterialet til bedste, 
er det fordi en særlig Publikation skal omfatte de ejendommelige 
Variationsforhold, der her have vist sig. Et nærmere Studium 
af disse vil paa det smukkeste vise Typernes Konstans trods 
Selektion — og jeg vil ikke skjule, at dette Studium giver 
mine Opfattelser en maaske endnu fastere Begrundelse end 
det her fremdragne, dog ret talende Materiale kan gøre. 
Sammenfattende Tilbageblik. 
Alt, hvad her er meddelt, giver samtidig en Stadfæstelse 
og en Opløsning af Garton's berømte Tilbageslagslov m. H. 
til Forholdet mellem Ophav og Afkom. 
12 Dels hos Hr. Forsøgsbestyrer N.P. Niecsen, Tystofte, dels, og især, 
hos Hr. Lærer R. TecGzBjærG i Vejenbrød. 
51 iH= 
