290 W. JOHANNSEN. 
paahviler': her nærmest den, der hævder en slig Selektions 
Virkning: 
For det andet er der Krydsninger — men derved ophører 
Linien at være ren! Krydsningernes Eftervirkninger og Bastard- 
Spørgsmaalet i det hele ligger dog ikke her til Diskussion. 
Men, for det tredie, er der Mulighed for stødvise For- 
andringer af Typen, for Mutation efter DE Vriæs's Udtryks- 
maade. At ,forklare" dem er i højeste Grad forhastet; deres 
Existens skal først konstateres paa langt bredere Basis end 
det hidtil er sket. Jeg er personlig overbevist om Mutationers 
Forekomst, og haaber i et senere Arbejde at kunne motivere 
Opfattelsen ogsaa ved egne Erfaringer m. H. til fysiologiske 
Karakterer, som de her studerede; Erfaringer, der dog endnu 
trænge til nøjere Prøvelse. Kun saameget skal her siges, at 
Mutation i en given Retning ingenlunde særlig skal ventes hos 
Afkom af Individer, der afvege i den paagældende Retning. 
Paa dette Sted maa jeg ogsaa nøjes med at pege hen paa 
Spørgsmaalet om, hvad der ligger til Grund for De Vries's 
Angivelse, at man saa ofte først træffer Minus -Varianter af 
den paagældende ny optrædende Type — en Sag, der ikke 
uden Grund har vakt Biometrikernes Skepsis. Forhaabentlig 
vil fortsatte Studier bringe Klarhed over denne Sag, der vel 
kun tilsyneladende udvisker Grænserne mellem den svingende 
og springende Afvigelighed. 
Huco pe Vries har i sin Mutationstheorie (Bd. I, S. 368 ff.) 
et særligt Kapitel om ,Ernåbrung und Zuchtwahlf i hvilket 
navnlig Eftervirkningen — paa Afkommet — af en Moder- 
plantes rigelige eller netop meget fattige Ernæring drøftes. Jeg 
nærer ikke Tvivl om, at forskellige (virkelige eller formentlige) 
Erfaringer, der ere gjorte m. H. til Selektionens Virkning — 
eller Ikke-Virkning — kunne finde Forklaring ved de af DE VRIES 
fremdragne Momenter, og ganske særlig Interesse knytter der 
sig til den af DE Vries saakaldte ,sensible Periode" under 
56 
