Egil Skallagrimsson og Erik Blodøkse. 301 
dog vidste man meget godt, at man rejste mod Syd, ti ogsaa 
dette Udtryk benyttedes. Jeg vil kun anføre et Eks.; i Njåla 
K.29L. 18 hedder det om Gunnarr og hans Fælle Halvard — 
der opholder sig i Vzken (L. 15), — at de skal sejle syd-paa til 
Hisingen (den store Ø i Gøtaelven); fem Linjer længere nede 
hedder det imidlertid: ,de styrede øst-paa til Hisingenf. Det 
bør tilføjes, at det nævnte ,sydpaa" findes i to Haandskrifter, 
medens tre andre (særdeles gode) har ,østpaaf —- hvilket 
turde være den oprindelige Læsemaade. 
Ser vi paa den nuværende Maade, hvorpaa Retningerne i 
mange "Henseender betegnes paa Island, kommer man til 
mærkelige Resultater; dette er fremhævet af H. Fridriksson. 
Saaledes siger man f. Eks. i Skagafjorden, naar man rejser 
til Akureyri i Øfjorden, at man rejser ,nordpaaf til Akur- 
eyri, men Øfjorden med Akureyri (inderst i Fjorden) ligger 
stik mod Øst, osv. osv. 
Fremdeles er der en Betragtning, som gør sig sfærkt gæl- 
dende. Det er Islændernes Afhængighed af de oprindelig 
norske Betegnelser endnu den Dag i Dag. Saaledes tales der 
om ,Landsyd" og ,Landsøndenvind", ,Udsyd” og ,Udsønden- 
vind", ,Landnord" og ,Landnordenvind”f osv. — for Sydøst og 
Sydvest osv., uagtet disse Betegnelser aldrig have passet nogen- 
steds paa Island (eller overhovedet paa en Ø); de kan kun 
påsse paa et Fastland som Norge med dets. lange Kyst fra 
Syd til Nord-Nordøst. Men Betegnelserne bragte Landnams- 
mændene med sig og de er, som sagt, lyslevende endnu den 
Dag i Dag. Herfra er der kun et lille Skridt til at slutte, at 
Islænderne paa samme Vis har faaet deres Sprogbrug: at 
rejse vesterpaa til Skotland, Island osv., og vestfra tilbage til 
Island. Herom vidner ogsaa netop de nævnte Betegnelser i 
Landnåma om de Landnamsmænd, der kom fra de nævnte 
Lande, at de kom vestan um haf. Dr. Olsens Bemærkning, at 
dette Udtryk betegner Udgangspunktet og ikke Sejladsens Ret- 
ning, er mere spidsfindig end slaaende. Naar en Forfatter i 
7 i 20% 
