302 FINNUR JONSSON. 
det 12. eller 13. Aarhundrede sidder paa Island og skriver 
dette, maa han selvfølgelig have tænkt paa Retningen, hvor 
Udgangspunktet laa. 
Jeg hævder saaledes, at der ikke foreligger den mindste 
tvingende Grund til at antage, at Egil er kommen fra Norge, 
og ikke lige saa godt fra Island, fordi han siger ,,Vesterpaa 
kom jeg over Havet". For ham og enhver af hans Samtidige 
og for Oldtidens Islændere overhovedet var det et naturligt 
Udtryk at sige ,vesterpaaf til Skotland, Irland osv. og ,vest- 
fra" de samme Lande med Udgangspunkt paa Island. Det 
kan aldeles ikke nytte fra Nutidens Standpunkt og ved at 
pege paa Kortet at ville bevise Udtrykkets Urimelighed eller 
Umulighed. 
Dr. B. M. Olsen henviser ogsaa til et Sted i Graagaasen, 
ifølge hvilket Storbrittannien og omkringliggende Øer skulde 
være regnet til ,østlige” lande. Stedet er i Stadarhålsbok 
S 372 (s. 388); det handler om Drab i fremmede Lande. Be- 
gyndelsen er betegnende nok i og for sig: ,Dersom en Mand 
bliver dræbt i Vesterlandene (a vestr lavndom), nord for Val- 
land (9: Frankrig)" osv. Det er straks klart, hvad der hermed 
menes, selv om der ikke bagefter fulgte Nævnelsen af ,,Ang- 
lernes, Britternes, Skotternes eller Irernes eller Syderøernes 
Konges Magtomraade". Herefter følger Bestemmelsen om Drab, 
begaaede ,Syd for Danernes Rige" a: i Tyskland nærmest. 
Dernæst følger Regler for Behandlingen af disse Drabssager, 
og der bruges her Udtrykkene , udenlands" (erlendis) og 
»østerpaa” (austr). V. Finsen har i sit Glossar til Graagaasen 
udtalt, at disse Betegnelser er hleven brugte i noget udvidet 
Betydning, ,fremmed" overhovedet, hvorfor Dr. Olsen vil, at 
Ordet ,østerpaa” i det nævnte Stykke ogsaa skal indbefatte 
»Vesterlandene”. Her er der dog et Fejlsyn til Stede. For 
det første er det, en given Sag, at denne udvidede Betydning 
i Ordet austr er sekundær og temmelig ung, specielt islandsk ; 
der kan ikke være Tale om, at den har eksisteret allerede i 
8 
