Egil Skallagrimsson og Erik Blodøkse. i 309 
Dr. B. M. Olsen har endelig fremhævet, at Egils Udtryk: ,Jeg 
trak Skibet ud ved Isbrudstid” staar i Strid med Sagaens Be- 
mærkning om, at Egil blev sent færdig og først om Efteraaret 
kom til York. Heri har Dr. Olsen Ret. Det er let at se, hvor- 
ledes Fejlen er opstaaet, nemlig derved, at Traditionen fast- 
holdt rigtig, at Egil fik stærke Storme i Havet og blev for- 
slaaet, saa at han kom til Skotland-England. Man har for- 
klaret disse Storme som beroende paa den sene istedenfor den 
meget tidlige Aarstid. Snorre har omvendt engang forstaaet 
vid frost som ,endnu medens der var Frost om Foraaret", 
istedenfor ,ved Vintertid« (November). 
Jeg kommer saaledes til et andet Resultat end Provst J. 
Jonsson og Dr. Olsen. Jeg finder en gennemgaaende Over- 
ensstemmelse mellem Sagaen og Digtene, saavidt disse naar, 
og Sagaen i øvrigt ikke modsagt af dem undtagen paa for- 
holdsvis underordnede Punkter, nemlig 1, 7%den for Egils Af- 
rejse fra Island, og 2, Hensigten med den, der enten var 
glemt eller omdigtet i Folketraditionen under Indflydelse af 
den almindelige Opfattelse af Gunnhilds Trolddomskyndighed 
og Ondskab. 
IL. 
I min Disputats har jeg udtalt min Opfattelse af Hofud- 
lausn og dens Indhold; jfr. min Litteraturhistorie. Jeg skal 
derfor ikke komme nærmere ind paa dette Emne. Derimod 
er der et Spørgsmaal: af Vigtighed, der ikke hidtil er taget 
tilstrækkelig skarpt i Betragtning: Versenes Rækkefølge. Den 
almindelige Rækkefølge beror paa den Afskrift — vistnok efter 
et nu tabt Skind-Haandskrift —, der findes aftrykt, med Runer, 
i Ole Worms Litteratura runica. 
Rent formelt set er Ordningen her udadlelig. Digtet er 
nemlig et af de allerfuldendteste m. H. t. Inddeling. Det bestaar 
af 20 Vers (det sidste, 21., et Halvvers af uforstaaeligt Ind- 
15 
