314 Car. Boxar og K. Å. HASSELBALCH. 
frugtede Æg havde en Kulsyreproduktion, som ikke stod til- 
bage for den, der for en Del af Rugeperioden fandtes i befrug- ” 
tede Æg, hvori en Fosterudvikling foregik. Herved maatte 
man da nødvendigvis føres til at anse Kulsyreproduktionen 
som knyttet til Processer, der foregik i det hele Æg og ikke 
specielt stod i Forhold til Fosterets Vækst. 
Man beregnede derfor ogsaa Kulsyreproduktionen pr. Kilo 
Æg, ikke pr. Kilo af Fosterets Vægt, hvorved man yderligere 
fik det Indtryk, at Intensiteten af Stofskiftet kun var ringe. 
Den rette Opfattelse af disse Forhold blev først vunden, 
da det lykkedes os! at paavise, at den forholdsvis betydelige 
Kulsyreudskilning i de første Rugedage og hos det ubefrugtede 
Æg skyldtes en Omstændighed, der havde været overset af 
de tidligere Undersøgere, nemlig Æggets Indhold af dissociable 
Kulsyreforbindelser; idet Ægget. for Undersøgelsens Skyld 
bragtes over i CO, — fri Luft, maatte der fra Skal og Indhold 
afgives en ikke ringe Mængde Kulsyre. Saafremt man paa 
den i den citerede Afhandling nærmere angivne Maade (1. c. 
p. 1534—158) undgik denne Fejlkilde, faldt Kulsyreudskilningen 
fra det ubefrugtede Æg og paa de første Rugedage næsten 
fuldstændig bort, og ved nu at anstille en kontinuerlig Under- 
søgelse af samme Æg fra Udviklingens Begyndelse til dens 
Slutning paavistes det, at Kulsyreproduktionen fra Dag til 
Dag steg efter en regelmæssig Kurve. Ved at sammenligne 
denne Kurve for Kulsyreproduktionen med Vækstkurven for 
Hønsefosteret, fandt man, at der pr. Time og pr. Kilo af 
Fosterets Vægt for den største Del af Udviklingstiden var en 
nogenlunde konstant Kulsyreproduktion, og at denne omtrentlig 
svarede til den analoge Størrelse for Moderdyrets Vedkom- 
mende (l. c. p. 170—171). Kun i den første Del af Ruge- 
perioden var Fosterets Stofskifte i betydelig Grad mere intenst 
end Moderdyrets. Herefter maatte Kulsyreproduktionen under 
1 Chr. Bohr u. K. Hasselbalch: Skand. Archiv fir Physiologie, X. 1900. 
P:149: 
2 
