Om Middelfejlsbestemmelsen ved relative Pendulmaalinger. 363 
punkt for en videre Udvikling, skulle vi her vise, hvorledes 
den lader sig gennemføre. 
Lad P, QØ og BR være Differenserne mellem to Svingnings- 
tider af samme Række for de 3 Penduler Nr. 51, 583 og 55, 
saa har man med let forstaaelige Betegnelser 
FE S51—85539 Q-= Sr 865 R= 585553. 
Af Fejlene herpaa, som efter Ordenen betegnes ved p, q og 
r, udgaar aaåabenbart alle Partielfejl, som ere fælles for de 3 
Penduler i Rækken, altsaa Fejlene, der skyldes Tidsover- 
føringen og dermed analogt virkende Fejlkilder og som oven- 
for svare til Middelfejlene (7) og (y). Derimod ville de til (&) 
og (&) svarende Fejlkilder indgaa i p, g og r, og naar disses 
Bestemmelse alene sker ved Afvigelser, som træde frem paa 
den enkelte Station, ville de ikke indeholde andre væsentlige 
Bestanddele. 
Omstaaende Skema giver Værdierne for de til p, q og r 
svarende Middelfejlskvadrater ftp)”, fg" og fri? for de paa- 
gældende 19 Stationer, der i Overensstemmelse med Behand- 
lingen i det foregaaende ere samlede i de 3 ved A, B og C 
betegnede Stationsgrupper. Exempelvis er heri ip)” beregnet 
af Udtrykket 
eV (PP, Y + (P—P)' +—((Fj-=P 
hvor (P) er Middeltallet af paagældende Stations 4 Værdier 
for"P" der ere' betegnede ved F, Pi) P''og P',, idet man i 
Analogi med det foregaaende har gjort Adskillelse mellem 
Stationens 2 Grupper ved Mærke for oven og mellem de to 
Rækker i en Gruppe ved Mærke for neden. De til RB og Q 
svarende Middelfejlskvadrater fr)? og (9 ere beregnede paa 
tilsvarende Maade. Hvad angaar Forbindelsen mellem disse 
Middelfejl og de tidligere ved (a) og (€) betegnede, vil man 
uden stor Vanskelighed kunne overbevise sig om, at denne 
er udtrykt ved nedenstaaende Ligninger, hvori man ved Mær- 
kerne 1, 3 og 5 har skelnet mellem de 3 Penduler. 
D.K.D. VID. SELSK. OVERS. 1903. 15 24 
