Dr. G. DREYER's Sensibiliseringsforsøg. 397 
belyses saaledes, at Lyset først passerer en Opløsning af 
monokromsurt Kali og dernæst det normale, ikke sernsibilise- 
rede Øre; medens dette sidste, der først og umiddelbart 
rammes af Lysstraalerne, efter en Times Belysning aldeles 
ikke viser sygelige Forandringer, kommer der kendelig Hyper- 
æmi og ødematøs Infiltration af det sensibiliserede Øre. 
Nogle foreløbige Forsøg have vist, at Forholdet for Men- 
neskets Vedkommende er ganske det samme. 
Naar bortses fra Sensibiliseringen, har det ikke hos nogen 
af de benyttede Forsøgsdyr været muligt at paavise nogen 
giftig Virkning af de anvendte Erythrosinmængder: Infusorierne 
trivedes lige saa godt i de med Erythrosin tilsatte Aquarier 
som Kontroldyrene, og de sensibiliserede Nassulæ vare lige 
saa modstandsdygtige overfor kemiske og thermiske Indvirk- 
ninger som de normale. Hverken hos Frøer eller Kaniner 
sporedes skadelig Virkning af subkutan Indsprøjtning af en 
19/0 Opløsning, og hos middelstore Kaniner kunde Z/4 Cc. af 
en 1/0 Opløsning uden synlig Virkning indsprøjtes direkte i 
Venerne. 
Sluttelig skal jeg gøre opmærksom paa, at TAPPEINER's og 
hans Elevers samt Lenoux-LeBarD's Forsøg over fluorescerende 
Stoffers forskellige toxiske Virkning under varierende Belys- 
ningsforhold efter Drever's Forsøg maa ses fra et ganske nyt 
Synspunkt, ligesom nu ogsaa den af RaaB iagttagne Ørenekrose 
hos eosinforgiftede Mus finder sin naturlige Forklaring. 
Øt 
19 
(=r] 
