478 C. CHRISTIANSEN. 
uhyre Fortrin for det atomistiske. Det hedder nemlig 5. 75: 
,Vort System har endnu et Fortrin for det modsatte, at det 
fremstiller Naturlove som grundede i den menneskelige 
Kjendeævne, saa at vi forud kunne vide, at der ingen Und- 
tagelse fra disse kan gives, da vi, for at forestille os, at noget 
skete efter Naturlove, som stred mod de vi saaledes have 
beviist, maatte forandre vor Kjendeevne, det er vorde andre 
Væsner". 
Om den dynamiske Fysiks logiske Værd skal jeg ikke 
udtale mig; det har her nærmest Interesse at se, hvilken 
Betydning den har haft for Ørsted. Set med Nutidens Øjne 
vil man snarest kalde den skadelig. ,, Efter den kritiske Filo- 
sofit, siger Ørsted S. 77, ,bør alle Naturlove udledes af vor 
Kjendeevnes Natur, hvilken Kant saa fortræffeligen har ud- 
viklet i sin Kritik der reinen Vernunft, og at dette kan skee 
tror jeg at have viist ved at udlede dem alle a priori, og 
blot at lægge det som hiin Bog har lært til Grund”. Enten 
nu den kritiske Filosofi har Ret eller Uret, saa er det sikkert, 
at dens Maal endnu ikke er naaet og at Ørsted forsaavidt 
var paa en fejl Vej. 
Men dernæst var der en Usikkerhed over det hele. Kant 
udleder vel paa sin Vis Nødvendigheden af tiltrækkende og fra- 
stødende Kræfter, men Lovene for deres Virkninger findes 
ikke, ja nogen præcis Definition af dem gives end ikke. 
Endelig stiller den dynamiske Fysik Materien i Baggrunden. 
De enkelte Stoffers Egenskaber fortones ganske, medens Ud- 
viklingen netop har ført til at drage dem stærkt frem. Det 
kunde ingen vide, men det er altid skadeligt at binde sig saa 
fast til et Synspunkt, at man bliver hel eller halvvejs blind 
overfor andre Synsmaader. 
Paa den anden Side maa det dog ikke glemmes, … at den 
stærke Fremhæven af Kræfterne i Modsætning til Materien 
sikkert ogsaa har sin Berettigelse. Fysikken har jo mere og 
mere udviklet sig til en Lære om Naturkræfter, og da Ørsted 
6 
