489 C. CHRISTIANSEN. 
tiltalte Ørsted. Under sit Ophold i Tyskland udgav han da 
»Materialien zu einer Chemie des neunzehnten Jahrhunderts". 
Erstes Stuck. Regensburg 1803. XXVI + 152 S. I Fortalen 
udtaler han, åt ,Lavoisiers Lære ikke er andet end en med 
ualmindelig Fuldstændighed og Nøjagtighed udført Udvikling 
af Livsluftens Forhold til de øvrige Stoffer, thi hvad der fore- 
kommer om Hydrogen, Azot og Carbon er kun Biting. Spørge 
vi derfor: Hvorfor neutralisere Syrer og Alkalier hverandre? 
Hvorfor er Elektricitet nødvendig for at bringe Luftarter til 
at forbinde sig? I hvilket Forhold staa de elektriske Fæno- 
mener til de kemiske? Hvorfor maa der sættes noget til 
Vandet for at faa det til at forkalke et Metal? Giver Syste- 
met en grundig Forklaring af Lys- og Varmefænomenerne ved 
de kemiske Processer? Hvad er det fælles Princip hos 
Metaller, Alkalier og Jordarter? saa vil ingen tænksom Ven 
af Lavoisiers Lære paastaa, at disse Spørgsmaal besvares 
tilfredsstillende af Lavoisier, ja han vil tilstaa, at flere af dem 
slet ikke berøres deri og at dette System ikke giver noget 
Haab om, at de nogensinde ville blive besvarede". 
,Winterl har ikke saaledes som Lavoisier opbudt sine 
Kræfter for at løse et eneste Problem, han hører til de sjældne 
Mænd, som betragte hver mærkværdig Foreteelse i Naturen 
med et klart Øje og forfølge dem til han forstaar dem. Under 
deres Hænder udspindes ikke et System af Kendsgerninger af 
en enkelt Erfaring, men af alle Kendsgerninger, som deres 
dybe Blik finde i Naturen, danner deres Genius et virkeligt 
System”. 
Det Synspunkt, hvorfra han ser Winterls System, udtrykker 
han saaledes: ,Den bekjendte Erfaring at de sure og alkaliske 
Substanser tabe deres Aciditet og Alkalitet, naar det rigtige 
Blandingsforhold træffes, vilde forlængst have vakt Fysikernes 
Opmærksomhed, hvis man ikke have slaaet sig til Ko med, 
at en Forbindelse maa have andre Egenskaber end Bestand- 
delene. Hvor rigtigt dette end er, forklarer det dog intet og 
10 
