Indflydelsen af Ozon-Indaanding paa Lungens Funktion. 509 
Efter at de rent faktiske Forhold ovenfor er fremstillede, 
vender vi os til Betragtning af Forsøgenes teoretiske Betydning. 
Her er det da Hovedsagen, at Undersøgelserne har vist, at 
Ozonen har en specifik Virkning paa Lungefunktionen, vent 
bortset fra den grovere anatomiske Forandring af Slimhinden, 
som den i tilstrækkelig Koncentration fremkalder, men som 
manglede i næsten alle Forsøgene. At vi i de ovenstaaende 
Forsøg har at gøre med en Indvirkning af den ene eller 
anden Art paa selve Lungen, vises tydeligt ved den her 
anvendte Forsøgsmetode, idet de to Lunger, der undersøgtes 
samtidigt, forsynes med ganske det samme Blod. Den An- 
skuelse, at Ozonen som saadan kan føres med Blodet, maa som 
ovenfor berørt anses for ganske uholdbar; men den lader sig 
endvidere ved disse Forsøg direkte modbevise, idet Virkningen 
i saa Fald maatte være den samme paa begge Lunger; her 
findes nu tvertimod, at den Lunge, der aander ozonfri Luft, 
kompenserer den Nedsætning af Iltoptagelsen, der er Hoved- 
resultatet af Ozonpaavirkningen i den anden Lunge. 
I den af Ozonen direkte paavirkede Lunge foregaar som 
omtalt først en Stigning af Iltoptagelsen (ikke af Kulsyreud- 
skillelsen) og dernæst en Nedsættelse af hele det respiratoriske 
Stofskifte, særlig af Iltoptagelsen, der fortsættes timevis efter 
Ophør af. Ozonaandingen, skønt denne kun har varet 15 
Minutter. Det ligger nærmest at opfatte den første Virkning 
som en Irritation, den anden som en Beskadigelse af Lunge- 
epitelet, der dog i saa Fald ikke giver sig tilkende for den 
makroskopiske Undersøgelse. Om den nærmeste Aarsag til 
Forandringerne i Iltoptagelsen væsenlig skyldes vasomotoriske 
Processer i Lungen eller egenlige sekretoriske Processer kan 
vel neppe med fuld Stringens afgøres. Den Omstændighed, 
at den forøgede Iltoptagelse i Begyndelsen af Ozonaandingen 
kan være ledsaget af et Fald i Kulsyreudskillelsen (I, og I) 
taler imidlertid stærkt imod, at den skulde foraarsages ved en 
Karudvidning; ogsaa det stærkt protraherede Forløb af Ilt- 
15 
