Indflydelsen af Ozon-Indaanding paa Lungens Funktion. Sl 
med varmblodede Dyr iagttaget nogen Stigning af Iltoptagelsen 
under selve Ozonindaandingen; og den Kompensation, som 
hos Skildpadderne fandt Sted ved en Stigning af det respi- 
ratoriske Stofskifte i den Lunge (v. Lunge), der aandede al- 
mindelig atmosfærisk Luft, findes vel i flere Tilfælde tydelig hos 
Kaninen, men dog langt svagere udtalt og i Reglen kun en 
forholdsvis kort Tid; den efterfølges af et stærkt Fald, saaledes 
at det respiratoriske Stofskifte tager af i begge Lunger, omend 
langsommere i. den Lunge, der ikke faar Ozon. 
Følgende Eksempler fra nedenstaaende Forsøgstabeller vil 
kunne belyse disse Forhold nærmere; . nogle af de anførte 
Forsøg er anstillede saaledes, at Nervesystemet var intakt, 
andre efter Gennemskæring af Nn. Vagi-Sympathici og Medulla 
oblongata; men dette ses ikke at have haft nogen Indflydelse 
paa Resultaterne. — I Forsøgsrække V er Ozonkoncentrationen 
i den indaandede Luft meget svag; her ser vi da, at den 
eneste udtalte Virkning er et Fald i Iltoptagelsen i den direkte 
paavirkede Lunge, og dette Fald fortsætter sig, efter at Ozon- 
aandingen er ophørt, og naar først da sin fulde Størrelse paa 
c. 30 pCt.; Ozonen har her været aandet i saa ringe Mængde, 
at Lungen i sidste Forsøg i Rækken er i Færd med at vende 
tilbage til sin normale Tilstand, idet Iltoptagelsen er begyndt 
atter at stige. Kulsyreudskillelsen viser et i Forhold til Itop- 
tagelsen kun ganske ringe Fald. Hvad den venstre Lunge 
angaar, saa viser Iltoptagelsen en ringe kompensatorisk Stig- 
ning under Ozonaandingen i højre Lunge og holder sig ufor- 
andret i det næste Forsøg; først i tredje Forsøg, c. 20 Min. 
efter Ozonaandingens Ophør, viser den et udtalt Fald omtrent 
af samme Størrelse som det, der fandtes i højre Lunge under 
selve. Ozonaandingen. Kulsyreudskillelsen i den direkte paa- 
virkede, højre Lunge viser en lignende Bevægelse som Iltop- 
tagelsen; men det ved Ozonaandingen bevirkede Fald udjævnes 
for Kulsyrens Vedkommende hurtigere, saaledes at Udskillelsen 
ved Slutningen af Forsøgsrækken har ganske samme Størrelse 
D.K.D. VID. SELSK. OVERS. 1903. 17 34 
