518 Car. Bomr og ViLH. Maar. 
2. Respirationsforsøg efter Transfusion med Blod fra 
ozgonforgiftede Dyr. 
Efter en kortvarig Indaanding af 0,2 pCt. Ozon i højre 
Lunge ser man, som ovenfor fremsat, Stofskiftet i venstre 
Lunge efterhaanden stadig tage af, indtil det bliver helt mini- 
malt, og Døden indtræder, og en lignende Aftagning af Stof- 
skiftet i den af Ozonen ikke direkte paavirkede Lunge ses i 
svagere Grad, hvor en svagere Koncentration af Ozonen har 
været anvendt. Hvad der giver Anledning til denne betyde- 
lige og under Omstændigheder til Dødens Indtrædelse stadig 
voksende Funktionsudygtighed af venstre Lunge, er ingenlunde 
umiddelbart indlysende. Ved Sektionen ses i venstre Lunge 
intetsomhelst abnormt, og selv om højre Lunge ved Ozonens 
direkte Paavirkning er sat fuldstændig ud af Funktion, behøver 
denne Omstændighed ingenlunde at medføre et Ophør af 
venstre Lunges Virksomhed; thi naar højre Lunge afbindes, 
eller højre Pulmonalarterie afklemmes, ser man tvertimod. en 
kompenserende Stigning af Stofskiftet i venstre Lunge, der 
alene er i Stand til at vedligeholde Livet. Funktionsstandsning 
i den ene Lunge medfører altsaa ikke i og for sig det samme 
for den anden Lunges Vedkommende; i vore Forsøg maa 
derfor Faldet og tilsidst Standsningen af Stofskiftet i v. Lunge 
skyldes en specifik Virkning af den af h. Lunge indaandede 
Ozon. 
Det ligger nærmest først at tænke paa en Indvirkning fra 
h. Lunge paa Hjertet; en sukcessiv Svækkelse af dettes 
Arbejde kunde da medføre Faldet i Stofskifte ogsaa i v. 
Lunge. Imidlertid passer denræé Forklaring ikke paa de For- 
søg, der er foretagne med svage Ozonkoncentrationer; her 
kan Kulsyreudskillelsen holde sig helt uforandret, medens 
.Iltoptagelsen falder (se X), hvad der vanskeligt lader sig for- 
klare gennem en HJjertesvækkelse. Det synes rimeligst at 
antage en Virkning påa selve v. Lunge, som man "da maa 
24 
