Om nogle Cyanforbindelser af Vanadin. 545 
vanadat, hvortil var sat den til Dannelse af Cyanforbindelsen 
beregnede Mængde af Cyankalium. Opløsningen, der anbragtes 
om Kathoden, var ved en porøs Celle adskilt fra Anode- 
vædsken, der bestod af en Opløsning af Kaliumacetat. Det 
viste sig imidlertid, at medens Vanadinforbindelser i sur Op- 
løsning kunne reduceres ved Elektrolyse til Forbindelser sva- 
rende til trivalent eller endog divalent Vanadin, standsede 
Reduktionen i den alkaliske Opløsning, der her anvendtes, ved 
det tetravalente Vanadin og var selv ved Gennemledning af 
en Elektricitetsmængde, der var betydeligt større end den for 
Reduktion til trivalent Vanadin beregnede, dog langtfra fuld- 
stændig. Vædsken blev farvet rødbrun og der udskiltes et 
mørkebrunt, glinsende, krystallinsk Bundfald. Ved Henstand 
eller kortvarig Opvarmning paa Vandhbad af Filtratet herfra ud- 
skiltes det mørkebrune Salt yderligere i rigelig Mængde. Fil- 
tratet herfra var kun ganske svagt gulligt farvet. Saltet ud- 
vadskedes med en Opløsning af Kaliumhydroxyd, i hvilken 
det er uopløseligt, og derpaa med Vinaand. Den analytiske 
Undersøgelse viste, at det sandsynligvis var identisk med det 
af BERzZELIWus! og senere af Crow? undersøgte vanadinsyrlede 
Kar 50 7H,0:2 
Ved Inddampning paa Vandbad af det næsten affarvede 
Filtrat udskiltes efter Afkøling en rigelig Mængde af farveløse, 
prismatiske Krystaller. Saltet viser under Mikroskopet et fuld- 
kommen homogent Udseende, der er ganske forskelligt fra de 
let kendelige Krystaller af Cyankalium. Efter Udvadskning 
med fortyndet, sluttelig med stærk Vinaand og Tørring i en 
Bd. 32, p.57) Forbindelserne af trivalent Vanadin Vanadi-, af divalent 
Vanadin Vanadoforbindelser. 
1 Poggendorfs Annalen, Bd. 29, p. 1. 
? Journal of the chemical society, Vol. 30, p. 453. 
3 I Saltet, der var fuldkommen frit for Cyan, bestemtes Iltningsgraden, 
der svarede nøjagtigt til VO,, samt Vanadinmængden, for hvilken fandtes 
38,71"/0; den for et Salt med 7 H,0 beregnede Mængde er 37,020. Nylig 
have KorrEeL og GOoLDMANN (Z. anorg. Ch., Bd. 36 (1903), p. 300) fremstillet 
et Kaliumvanadinit med 4 H,0, hvortil svarer et Indhold af 41,03 V. 
3 æ 
