550 EMIL. PETERSEN. 
Til Bestemmelse af Iltningsgraden blev en vilkaarlig Mængde 
af Saltet umiddelbart efter Udvadskningen og Tørringen ved 
Gennemledning af Kulsyre anbragt i en Glaskolbe, fyldt med 
Kulsyre og forsynet med en Prop, hvori foruden Tillednings- 
og Afledningsrør fandtes en Skilletragt, hvorfra fortyndet Svovl- 
syre (af frisk udkogt Vand og konc. Svovlsyre) kunde løbe 
ned i Kolben. Saltet opløser sig i Syren med lavendelblaa 
Farve. Opløsningen opvarmedes til Kogning i en Kulsyre- 
strøm for at afdestillere Cyanbrinten, blev derefter hurtig 
afkølet og titreret under Kulsyre med en Opløsning af 
Kaliumpermanganat. Derefter reduceres Opløsningen atter 
ved Kogning med Svovlsyrlingvand til Vanadindioxyd, og efter 
fuldstændig Bortkogning af Overskuddet af Svovlsyrling titre- 
redes paany med Kaliumpermanganat!. Ved umiddelbar Ilt- 
ning forbrugtes 48,2 Ccm. (til 1 Gr.-At. Ilt svarede 34722 Ccm.), 
efter Reduktion med Svovlsyrling blev brugt 16,4 Ccm. (korr.); 
Forholdet mellem de absorberede Iltmængder er da 2.94, 
hvoraf utvivlsomt fremgaar, at Saltet afledes af divalent Vana- 
din, omend en ringe Iltning ikke er undgaaet. En anden Del 
af Saltet, der havde henligget til næste Dag i en Exsiccator, 
brugte før Reduktion med Svovlsyrling 36,1 Ccm., efter Re- 
duktionen 14,5 Ccm. (korr.); Forholdet mellem de absorberede 
Iltmængder var da her 2,48, og Iltningen af Saltet var allerede 
betydelig. 
Efter Henliggen af Saltet i c. 1 Time over konc. Svovlsyre 
i en Exsiccator, hvorigennem lededes en Strøm af tør Kulsyre, 
var Resten af Saltet fra den første Bestemmelse af Iltnings- 
graden ganske tørt og havde fuldstændig bevaret sin Glans. 
Det blev derefter hurtigst muligt analyseret, idet Afvejningen 
til de forskellige Bestemmelser foretoges i Glaskolber med tæt- 
sluttende Prop og fyldte med Kulsyre. 
Cyanmængden blev bestemt ved at opløse i lidt Vand i 
Glaskolben, ophede omtrent til Kogning i en Kulsyrestrøm og 
Sene pEs: 
