(ed | 
— 
Om nogle Cyanforbindelser af Vanadin. ti) 
tildryppe fortyndet Svovlsyre under Kogning. Den frigjorte 
Gyanbrinte lededes ned i en Opløsning af Sølvnitrat, og det 
udfældede CGyansølv bestemtes ved Vejning. De øvrige Be- 
standdele bleve bestemte som tidligere! angivet, idet ved Be- 
stemmelserne af Vanadin- ag Kaliummængden Cyanbrinten 
først blev fuldstændig uddreven ved Kogning med fortyndet 
Svovlsyre. 
Af de nedenfor meddelte Bestemmelser ere de, der ere 
anførte under I, II og II, foretagne hurtigst muligt efter Frem- 
stillingen og Tørringen, medens de under IV og V anførte, 
ere foretagne efter at Saltet havde henligget i Exsiccator til 
næste Dag, hvorved det delvis havde mistet sin Glans og 
rimeligvis under Forvitring havde afgivet lidt Krystalvand. 
Funden Beregnet for 
li II III IV V FE COURSE 
Kalium. 37,84 37,99 37,46 9/0 
Vanadin 12,39 12,60 19 o5r= 
Gyan..: 36,94 37,43 37,57 37,36 — 
Vand. 12,26 12,93 — 
100,00 
Forbindelsen svarer altsaa i Sammensætning til de be- 
kendte Forbindelser af Jerngruppens Metaller: Ferro-, Kromo-, 
Mangano- og Kobaltocyankalium, og Analogien mellem Vana- 
dinet og disse Metaller kan saaledes udstrækkes til Forbin- 
delser af det divalente Vanadin, ligesom for Jerngruppens 
Metaller indbyrdes. Dette bekræftes ogsaa af en af Piccini 
og Marino? for kort Tid siden offentliggjort Undersøgelse an- 
gaaende Sulfater og Dobbeltsulfater af divalent Vanadin. Ifølge 
denne krystalliserer Vanadosulfat med 7H,0 og kan danne 
Blandingskrystaller saavel med Magnium- som med Ferro- 
sulfat, ligesom det med Kalium-, Ammonium- og Rubidium- 
sulfat danner Dobbeltsalte af den for Magnium-Jerngruppens 
Metaller fælles Type. 
SAT DRE 
2 Zeitschr. f. anorg. Ch., Bd. 32 (1902), p. 55. 
9 
