554 H. G, ZEUTHEN. 
— for blot at nævne afdøde — have tvertimod for mig først 
peget hen paa, hvad der i den Henseende bør gøres. Selve 
Indsamlingen af Stof har ogsaa altid været forbunden med 
en mathematisk Vurdering; en saadan har nemlig allerede 
været nødvendig for at afgøre, hvad man i sine Redegørelser 
skulde tage med af det foreliggende Indhold af de opbevarede 
Skrifter eller af andre fremkommende Oplysninger. Til Grund 
for denne Vurdering har man imidlertid ofte blot lagt en 
Sammenligning med den nuværende Mathematik. En saadan 
Sarnmenligning kan let være vildledende og er i hvert Fald 
ikke udtømmende. Det har ganske vist sin Interesse at erfare, 
hvornaar en Betragtning eller Fremgangsmaade, som udgør 
et Led i det nuværende mathematiske System, er naaet til en 
Skikkelse, hvori vi umiddelbart genkende den, eller hvornaar 
et Kunstgreb, hvis Nytte vi nu kende, først har været brugt; 
men slørre Interesse har det at lægge Mærke til de fra de 
nuværende afvigende Betragtnings- og Fremgangsmaader eller 
de Kunstgreb, hvorved man i tidligere Tid i alt Fald delvis 
opnaaede det samme. Man vil vel i Reglen finde et Slægt- 
skab mellem disse og hine, saa vist som Anvendeligheden til 
at overvinde de samme Vanskeligheder beror påa disses egen 
Beskaffenhed; men ogsaa da vil Brugbarheden være forskellig. 
Den moderne Metode vil i Reglen kunne finde langt mere 
udstrakte Anvendelser, og den vil være udtalt i Regler, der 
ere saa bestemte, at de kunne anvendes rent mekanisk paa 
de foreliggende Tilfælde; men netop fordi de dermed beslægtede 
ældre Fremgangsmaader ikke vare saaledes udformede, men 
maatte tillempes til hvert enkelt Tilfælde, kunde de ogsaa til- 
passes saaledes til dette, at deres Anvendelse paa det førte 
til en dybere Indtrængen og en alsidigere Prøvelse end den 
tilsvarende moderne Behandling. Alene det, at den mindre 
udviklede Form fremtvang et større Tankearbejde, førte til 
Iagttagelser, som let ville undgaa den, der nu med Jernbanefart 
naar til det samme Hovedresultat. 
2 
