569 H. G. ZEUTHEN. 
sine algebraiske og andre mathematiske Undersøgelser og at 
stole paa disses Resultater uden altid at ty tilbage til de an- 
tike Fremstillingsformer. 
2. Man gjorde tvert imod. paa mere og mere konsekvent 
Maade Brug af de Lettelser, som man alt tidligere havde be- 
gyndt at tilstræbe ved Anvendelse af Tegn, navnlig til at op- 
skrive Ligninger. Disse Tegn kunde i det ydre være mere 
eller mindre hensigtsmæssige. Naar man paa dette Punkt 
især maa fremhæve den franske Jurist Viera, er det navnlig, 
fordi han anvendte Tegn ikke blot til at fremstille ubekendte 
Størrelser og deres Potenser, men ogsaa til at fremstille vil- 
kaarlige, men givne Størrelser. Dette sætter ham i Stand til 
gennem Operationer med de ved Tegn fremstillede Størrelser 
ikke blot at løse bestemte numeriske Opgaver, men ogsaa at 
udlede og opstille almindelige Resultater. Han bliver derved 
Skaber af den mathematiske Formel. 
3. Det Organ, hvoraf han saaledes er kommen i Besid- 
delse, sætter ham i Stand til med større Konsekvens og Fuld- 
stændighed at fremstille, begrunde og fortsætte de af Itali- 
enerne begyndte Undersøgelser af de algebraiske Ligningers 
almindelige Theori. I dette Arbejde fandt han Tilslutning hos 
Mathematikere i England og Nederlandene. 
4, En egen Klasse algebraiske Ligninger tiltrak sig Vieras 
særlige Opmærksomhed, nemlig Vinkeldelingsligningerne, hvilke 
trods høje Grader kunne løses paa Grund af deres trigono- 
metriske Betydning. Trigonometrien var, som alt anført, frem- 
traadt i en ret udviklet Skikkelse hos KREeGIOMONTANUS, Og 
Astronomiens stigende Krav fremmede nu yderligere dens Ud- 
vikling. Det var jo Korrernixus”, TyGE BRAHE's og KEPLER'S 
Tid. Blandt disse krævede særlig TyGEe BRAHE's nøjagtige 
Observationer tilsvarende Nøjagtighed i Beregningerne. Derfor 
afgive de Regneregler, som anvendtes paa Hveen, et godt 
Eksempel paa den Trigonometri, man den Gang havde til sin 
10 
