Om ,Antiperistasis". 591 
,Eksperiment for at overbevise dem, som nægter, at der er 
»koldere i underjordiske Huler om Sommeren end om Vinteren, 
og som mener, at Grunden til, at vi mærker det, ligger i vore 
»Sansers forskellige Tilstand, fordi de befinder sig i varmere 
»Omgivelser om Sommeren end om Vinteren", Om Resultatet 
af Eksperimentet siger han: ,Et Termoskop, der stod 3 Aar 
,»1 en Kælder, viste altid, at Luften i Kuglen ém Sommeren 
»trak sig sammen, såa at der steg Vand op fra den ydre 
,Skaal, men derimod udvidede den sig om Vinteren og drev 
»Vandet nedad i Røret. Heraf kan sluttes imod dem, der 
»haaner Antiperistasis, at der gives en Flugt fra Modsætningen, 
»der er Skyld i, at de kolde Udaandinger trækker sig tilbage 
»til underjordiske Huler påa Grund af Varmen, som om Som- 
»meren hersker i Delene over Jorden, og at de varme Dampe 
»trækker sig tilbage hertil paa Grund af Vinterens stærke 
»Kulde”. Senere anfører han som Bevis for en saadan Flugt 
for Modsætningen den sædvanlige Forklaring af Aarsagen til 
den store Varmeudvikling ved Læskning af Kalk. 
Maignan kommer vel til et andet Resultat angaaende Kæl- 
deres Temperatur, end Zuchius kom til, men han er dog 
enig med ham i at tillægge Varme og Kulde Evne til at fra- 
støde hinanden og i at hævde Antiperistasistanken. 
Zuchius' og Maignans Forsøg omtales ret udførligt af den, 
der fører Hovedslaget mod Antiperistasis, nemlig af Robert 
Boyle i hans ,History of cold" (1665). Af Boyles Ord frem- 
gaar det, at Zuchius hører til ,the Aristotelian” eller ,the 
modern Schoolmen". Om disse bemærker han først: ,Det 
»er sikkert, at jeg ikke har truffet noget Punkt, hvori de 
»moderne Skolastikere har raadspurgt Naturen saa meget som 
»angaaende Antiperistasis; jeg fandt, at Sagens Mærkelighed og 
»Betydning har gjort to eller tre af dem mindre forsømmelige, 
»end jeg ventede”. Om Zuchius hedder det: ,Han plejer at 
»være langt dygtigere end andre Aristotelikere og er angaaende 
1 Nova de machinis philosophia, Pars IV., Exp. tertium. 
19 39% 
