Om ,Antiperistasis". 95 
Dernæst gaar han ind paa de Iagttagelser, hvorpaa Princippet 
fra gammel Tid støtter sig, og anfører tii sidst nogle Eksperi- 
menter, som direkte modbeviser Sagen. 
Hvad angaar de Eksperimenter, der anføres til Gunst for 
Antiperistasis, lægger Boyle Hovedvægten paa en Undersøgelse 
af Læskning af Kalk. Den Varme, der herved fremkommer, 
mentes jo at opstaa, fordi Kulden i Vandet samlede Varmen 
i Kalken. Boyle har da prøvet to Ting; først heldte han 
kogende Vand paa Kalken og såa da, at Varmeudviklingen 
snarest blev større end ved Brugen af koldt Vand; dernæst 
delte han et Stykke Kalk i to Dele; paa det ene heldte han 
koldt Vand og paa det andet Terpentinolie; begge Vædsker 
havde staaet i det samme Værelse i længere Tid, for at de 
begge kunde have samme Varmegrad. Det viste sig da, at 
Terpentinolien ,til Trods for dens virksomme Kulde"! ikke 
syntes at opløse Kalken eller at fremkalde nogen Varme, mens 
der i Glasset med Vand kom en meget stor Varmeudvikling. 
Endvidere kom han Sprit paa et Stykke Kalk uden at faa 
nogen Varmeudvikling, hvorimod der kom en saadan, naar 
han bagefter heldte Vand paa det samme Stykke Kalk. Af 
alt dette fremgik jo klart, at det ikke var Kulden i Vædsken, 
der var Skyld i Varmeudviklingen. 
Det er aåaabenbart disse Forsøg, der har givet hans Tro 
paa Antiperistasisprincippet Grundstødet. Han siger i Anled- 
ning heraf, at han har lært ,at tvivle om Rigtigheden af, hvad 
de fortæller, som sjældent eller aldrig tvivler", og tilføjer, at 
naar man har fundet, at en af de vigtigste Ting, som anføres 
til Støtte for Antiperistasis er falsk, og det oven i Købet har 
været saa let at opdage det fejlagtige, saa bliver man mis- 
7? ,Noth withstanding its actually coldness" — Boyle viser paa mange 
Sleder, at han har de gamle Tiders Forestillinger om Ting, der har 
Varme eller Kulde uafhængig af Varmegraden: saaledes er Opium, Sal- 
peter og Salpetersyre ,potentially cold”. 
23 
