Om ,Antiperistasis". 597 
Spørgsmaalet om Varmegraden i Kældere eller underjordiske 
Pladser paa forskellig Tid af Aaret. Han har behandlet 
Spørgsmaalet under sit eget Navn i en særlig Afhandling, der 
er en Slags Efterskrift til Antiperistasis-Dialogen, og desuden 
behandles det udførligt i denne. (Carneades fremsætter der 
de to Theses: Jeg benægter, at Kældere i Almindelighed er 
varmere om Vinteren end om Sommeren, og jeg siger, at selv 
om det var Tilfældet, vilde denne Kulde eller Varme ikke 
nødvendigvis forudsætte en Antiperistase. Det er den første 
Thesis, der har Interesse i denne Sammenhæng; den anden 
er knyttet til en Theori om Varme og Kulde, som Boyle ofte 
bruger. 
Han gør først opmærksom paa, at man intet bør slutte 
om Kælderes Temperatur af den Fornemmelse, man selv faar 
ved at gaa derind, da vor Bedømmelse er relativ. Dernæst 
giver han Grunde for, at det er sandsynligt, at Varmegraden 
i det indelukkede Rum ikke varierer saa stærkt som udenfor. 
Til sidst anfører Carneades Resultater af Temperatur-Maa- 
linger i en Kælder med et lukket Termometer. Beretningen 
lyder: ,En Aften i Frostvejr hængte jeg to lukkede Termo- 
»metre ud i Haven, for at de begge kunde reduceres såa nær 
,som muligt til den omgivende Lufts Varmegrad ; dernæst 
»bragte jeg det ene af dem ind i en Kælder, og det begyndte 
,da at stige, og i 2 eller 3 Timer steg det 5 eller 6 Streger, 
»«medens Vædsken i det andet Termometer, som blev i Haven 
»påa det samme Sted, snarest sank lidt; dette passer med, 
»hvad jeg har formodet, at Luft, der findes i Kældere, ikke 
»paavirkes saa stærkt af Kuldens almindelige Virkninger som 
,den frie Luft udenfor. Jeg har ligeledes paastaaet, at Luften 
«under Jorden dog maa blive noget paavirket af Kulden udenfor 
,omend mindre end den frie Luft i Steden for at blive 
,varmere paa Grund af Antiperistasen, og jeg fandt da ogsaa, 
,at tidlig om Morgenen i Frostvejr var Vædsken noget lavere 
25 
