600 KiRstINE MEYER. 
givende Varme. Det viste sig, at den farvede Vædske i 
Termometret først stod stille og efter kort Tids Forløb steg. 
3) Samme Forsøg gentoges, blot at det varme Vand var 
nærmest om Termometret, og uden om dette Vand var der 
… et Kar med Isvand. Termometret steg da langsommere end 
uden det kolde Vand og faldt snart. 
I Aaret 1666, altsaa Aaret efter Boyles her "citerede Værk, 
udkom i Florents en Beretning om Forsøg, der var anstillede 
af Accademia del Cimento. Beretningen hedder: Saggi di 
naturali esperienze fatte nell'Accademia del Cimento. Den 
indledes med en Beskrivelse af en Række lukkede Vinaands 
'T'ermometre, som var benyttede ved Forsøgene, og et Par af 
disse Forsøg modbeviser Antiperistasisprincippet. Forsøgene 
ligner de nylig beskrevne af Boyle og viser den samme Nøj- 
agtighed i Iagttagelsen og Uhbestikkelighed ved Fortolkningen 
af Forsøgsresultaterne, som udmærker ham. 
Det første af de herhenhørende Forsøg tjener egentlig til 
at oplyse om et Kars Forandring i Rumfang ved Opvarming. 
De anonyme Eksperimentatorer fyldte et termometerformet 
Glaskar med koldt Vand og anbragte det i kogende Vand; de 
såa da i første Øjeblik, at Vandet sank i Røret, og bemærker, 
at dette Fænomen hidtil er forklaret ved Antiperistasis, men 
at de mener, at det snarere skyldes Karrets hurtigere Udvi- 
videlse. De viste ved et særligt Forsøg, at denne Opfattelse 
var rigtig. De anbragte i det kolde Vand nogle Glaskugler, 
der holdt sig svævende deri: disse sank, naar Vandet kom i 
de varme Omgivelser, og viste altsaa, at Vandet ved disse var 
bleven opvarmet og ikke afkølet, som Antiperistasisprincippet 
forlanger. 
Med det udtrykkelige Formaal, at undersøge Antiperistasis- 
princippet, anstilledes følgende Forsøg. Forsøgslederne anbragte 
smaat hugget Is i et Blykar og i Isen et Termometer; Bly- 
karret sattes ned i et videre Kar med kogende Vand og de 
lagde nu Mærke til, om Vædsken i Termometret sank i det 
28 
