24 J- Kjeklahl. 



ved oO^^^'F. Y. = 100«":^ =-- JJ^ = 1,840 



G 239,0 ' 



65V 

 35V 



1 ,836 



o 100 n == ■> : I. = — — '- = 1,830 



480,6 ' 



Cn 

 Forholdet -j^ ved Grænsen er altsaa konstant = 1,835 



fra 30 til lOO^-^F. V. i 100^'^'", et Resnltat, der afviger noget fra 

 Soxhlets. Ved stærkere Fortyndinger end 30"'" F. V. = lOO""" 

 aftager dette Forhold noget, ved 25 og 20*='^'" F. V. blev det be- 

 stemt til 1,813 og 1,806. 



Ved at afsætte Konstanterne a og b som Ordinater, medens 

 Abscisserne ere Koncentrationen af Kobberopløsningen (Antal 

 ccm F. V. i 100""'), og forbinde Pnnkterne med Knrver, kan man 

 med temmelig stor Nøjagtighed finde Konstanterne for Koncen- 

 trationer, for hvilke der ikke er givet Ligninger her. Saaledes 

 vil man for 25""' F. V. = 100""' paa denne Maade finde Lig- 

 ningen: 



Cu =- 2,300 G — 40,15 . 10-* . G^^ 



der stemte godt med en Uække Forsøg, der blev gjort (smlgn, 

 hermed Maerckers Lign. 



Cn == 2,2325 G — 41,64 . 10-» • G2). 



Forskellen mellem de i Brint og i et bestemt, aabent Kar 

 anstillede Forsøg er størst paa Midten af Knrven, mindre hen- 

 imod begge Ender af den. Heraf fremgaar det, at den Kurve, 

 som beregnes efter Forsøg i et sligt, aabent Kar, maa blive 

 fladere end den, der udledes af Brint-Forsøgene, og desto 

 fladere, jo rummeligere et Kar der har været benyttet. Allihn 

 har foretaget sine Forsøg "i et Bægerglas, der rummede omtrent 

 300"™!). I et sligt Bægerglas af almindelig Form vil ^ædske- 

 overfladen være ca. 34nCm. Anstilles nu Forsøg efter Allihns 

 Forskrift i et saadant Glas, kommer man i Mrkeligheden til 



