Nogle Træk af de fysiske Videnskabers Historie. 41 



over Luftens, Vandets og Ildens Natur, havde man iagttaget, 

 at Nærværelse af Luft var nødvendig, for at et Legeme kunde 

 brænde, men at Luftens Evne til at vedligeholde Forbrændingen 

 dog er begrænset. Man sluttede deraf, at det brændende Legeme 

 afgav noget til Luften, og at denne tabte Evnen til at vedlige- 

 holde Forbrændingen, naar den havde optaget en vis Mængde 

 af dette ubekendte, som man gav Navnet Hogiston. Det var 

 endvidere en Kendsgerning, at mange Stoffer, saasom Metallerne, 

 uden egentlig at være brændbare, dog forandre deres Egenskaber 

 ved at opvarmes i Berøring med Luften , idet det metalliske 

 Ydre forsvinder og et askelignende Stof (Metalaske, Metalkalk) 

 bliver tilbage ; man tydede dette Forhold paa samme Maade 

 som Forbrændingen, at det var Metallet, som afgav Flogiston 

 til Luften. Det var altsaa Flammedannelsen ved Forbrændingen, 

 som havde ledet til Hypothesen om Flogiston. 



Nu lærer man alt i Skolen, at den atmosfæriske Luft er 

 en Blanding af to Luftarter, Kvælstof og Ilt, af hvilke Ilten er 

 en Nødvendighed for de almindelige Forbrændingsfæ-nomener, 

 idet denne Bestanddel af Luften ved F'orbrændingen forener sig 

 med det brændende Legemes Bestanddele, og at den ligeledes 

 er Aarsagen til Metallernes Forandring i Luften , hvad enten 

 denne foregaar ved højere eller lavere Varmegrad, idet Metallet 

 forener sig med lit og danner Metalaske (Metalilte). 



Om Vandet lærer man nu, at det er en kemisk Forbindelse 

 af to Luftarter, Ilt og Brint, af hvilke den sidste er en brændbar 

 Luft, som ved Forbrændingen forener sig med Luftens Ilt og 

 danner Vand. Før Lavoisiers Tid var Vandets Natur fuldstændig 

 ukendt; man antog endog, at det kunde omdannes til Jord. 



Og om Flammen lærer man nu, at den dannes af det 

 brændende Legemes flygtige Bestanddele eller dets Forbrændings- 

 produkter, som paa Grund af den høje Varmegrad, der opstaar 

 ved Forbrændingen , blive glødende , og Flammen betegner 

 saaledes det Rumfang, indenfor hvilket Forbrændingen foregaar. 



Saaledes tydes nu Luftens, Vandets og Flammens Natur, 



