54 P E. Miiller. 



biogene Celler i dikotyle Planters Ilødder med Tykkelsevæxt er 

 i Stand til at trække sig sammen. Følgerne af Røddernes For- 

 kortning for deres Strukturforhold ere ikke alene synlige ved 

 Barkens Tværrynker, men ogsaa ved det slyngede Forløb af 

 Rodtrævlernes centrale Kar. 



H. de Vries's Undersøgelser og hans Anvendelse af deres 

 Resultater paa det her omhandlede Fænomen ere, saavidt mig 

 bekendt , ikke blevne underkastede nogen nærmere Kritik , og 

 en Række af senere Forskere synes at have anset hans Sæt- 

 ninger som uomtvistelige. 



Julius Sachs var allerede i 1873 M ved Laboratoriumsforsøg 

 bleven opmærksom paa Røddernes Forkortning i den Zone, der 

 ligger umiddelbart over Længdevæxtens Region, og havde for- 

 klaret Fænomenet som et Resultat af aftagende Turgor i den 

 paagældende Roddel, men havde ikke sat dette Forhold i For- 

 bindelse med Planternes «Nedkryben» i Jorden. I 1882-) kommer 

 han imidlertid tilbage hertil og slutter sig ganske til de Vries's 

 Opfattelse af Forholdets Natur og dets Betydning for Plantens 

 Stilling til Jordens Overflade. 



Efter at saaledes Irmisch først havde fremsat Ideen om 

 Røddernes Forkortning som Aarsag til Planternes Sænkning i 

 Jorden, efter at Forklaringen var bleven støttet af en anselig 

 Række experimentelle Forsøg over Rodkontraktionen og endelig 

 var bleven slaaet fast ved Sachs's Autoritet, have andre For- 

 fattere ubetinget sluttet sig til denne Opfattelse. 



Saaledes anfører A". Goebel'^) under Henvisning til Sachs, 

 at Kimplanternes hypokotyle Stængel kan blive draget helt ned 

 i Jorden, Hjalmar Nilsson^] følger helt de Vries, og i vor egen 

 Litteratur har 



^) J. Sachs, Arbeiten des Lot. Inst. in Wurzburg, Leipzig, Bd. I, H. 3, 1873, 



p. 395, 419. 

 *) Id., Vorlesungen iib. Pflanzen-Physiologie, Leipzig, 1882, p. 27, 702. 

 ^) A. Sclienk, Handb. d. Bot., B. III, 1884, p. 347. 

 *) H.Nilsson, DlcotUa Jordstammar, p.43 (Lunds Universitets Aarsskr., 1885). 



