56 P- E. Muller. 



Bunden, uden at der er fremkommen Rødder, og disse kunne 

 være udviklede, uden at Knoppen er bleven begravet. Han viser 

 tillige, at Nedskydningen i Jorden ikke engang har nogen Be- 

 tydning for det i fysiologisk Henseende væsentligste Moment 

 i det omhandlede Forhold, en abnorm Ophobning af Stivelse i 

 Stængelspidsen; thi dette foregaar, hvad enten Enden af Brom- 

 bærgrenen er kommen i Berøring med Jorden eller ikke. 



Fremdeles skal anføres, at Tilliden til den af Irmisch, Sachs 

 og de Vries opstillede og udviklede Theori, at Rodkontraktionen 

 kan medføre en ret betydelig og i Planteriget særdeles alminde- 

 lig udbredt Forandring af det voxende Individs Plads i Jord- 

 bunden , som nødvendig Konsekvens har ledet Kerner von Ma- 

 rilaun til videre Slutninger om dette Forholds Betydning for 

 Planternes Spredning ogsaa i horizontal Retning. Han betragter 

 ikke alene "das Herabzieben des Stammes in die Erde durch 

 die Wurzeln ... in allen Fallen nacbgewiesen« ^), men antager 

 endog-), at Døtreløgenes Bortvandring fra Moderløget og Spred- 

 ning i Terrainet hidrører fra de vandret udløbende Rødders 

 Kontraktion. Smaaløgene af Muscari racemosum, Allium pater 

 familias, Ornithogalum nutans, Tulipa silvestris, »und wohl bei 

 den meislen Z^viebelge^våchsen" vandre saaledes bort fra Moder- 

 planten ved Forkortning af de horizontale Rødder. 



I nyeste Tid (1892) er atter Rodforkortningen gjort til 

 Genstand for en omfattende Specialundersøgelse af Valentin 

 Stroever^). Han har i det botaniske Laboratorium i Jena under- 

 søgt et meget stort Antal Planter paa den af de Vries først 

 benyttede Maade, ved at afskære og vaske Rødderne og der- 

 paa lægge dem i Vand. Han fandt, at Monokotylernes Rødder 

 ved denne Behandling almindeligvis forkortes, men kun i første 

 Vegetationsaar. Blandt de dikotyle Planter forekommer Rod- 



A. Kerner v. Marllaiin, Pflanzenleljen, Bd. I, Leipzig, 1S87, p. 725, 727. 

 Ibid. Bd. II, 1891, p. 768— 769. 



V. Stroever, Ueb. die VerbreiUiiig der Wurzelverkiirzung. Iiiaug.-Diss., 

 Jena, 1892. 



