Om Regiioinieiies Forhold til Hliizoniplanterne. 83 



roden er svunden stærkt i Tykkelse, og dens tidligere spændte 

 Overhud viser nu paa den øverste , fordum tykkeste Halvdel 

 talrige tætsiddende Tværrynker, der paa et Gennemsnit (B, o I vise 

 sig at være Folder, som strække sig næsten helt ind til den cen- 

 trale Karstreng. Den er altsaa ikke kollaberet paa uregelmæssig 

 Maade som hos Crocus, men samtidig med at have mistet Største- 

 parten af sit Indhold er den bleven sammenrynket og forkortet. 

 Ved denne Proces er der imidlertid foregaaet en Forandring i 

 Knoppens Plads; thi Løvbladet, som omslutter denne, har ved 

 sin Basis løsnet sig fra de omgivende Hinder, saa at det med 

 sin tilhørende Knop og sin mægtige Saftrod er kommet til at 

 sidde ganske lost i disse som i en rummelig Skede. Herved 

 har Rodens Sammentrækning formaaet at fjerne Knoppen fra sit 

 Dannelsessted paa Siden af Moderløget og at lejre den i en Af- 

 stand af fra 1 til endog 7 Ctm. fra dette. Stundom følger det 

 inderste, hindeagtige Blad med (d), ofte derimod efterlades ogsaa 

 det mellem de ydre, tørre Hinder, og undertiden forbliver endog 

 selve Knoppen paa sin oprindelige Plads , naar Saftroden har 

 trukket sig sammen uden at kunne drage det vedhængende Blad 

 med sig (Fig. 6 e). At denne Kontraktion af Saftroden har fundet 

 Sted, efter at det til den hørende Løvblad er skudt frem over 

 Jorden, kan ses deraf, at medens de i Mulden skjulte Dele af 

 Bladet normalt ere blege, saa er en Del af de Blade, hvis Knop 

 ved Saftrodens Kontraktion er fjernet fra sit Dannelsessted, gron 

 et Stykke ned i Jorden , ofte i Længde svarende til Knoppens 

 Afstand fra Moderløget. Aldeles konstant er dette Forhold dog 

 ikke, saa jeg formoder, at Nedtrækningen stundom kan begynde, 

 forinden Løvbladet har naaet Jordens Overflade. 



Man vil se, at hele denne mærkelige Dannelse, foruden at 

 opfylde ligriende Bestemmelse som de tilsvarende hos Crocus 

 og forskellige Lilliaceer^) , tillige er et Vandreorgan for en Del 



Se ogsaa Germain de Saint -Pierre, De la stvuctiire remarquable du 

 bulbe chez l'Agraphis canipanulata (Bull. de la soc. bot. de France, 

 Tom. I, 1854). 



