88 



P. E. Muller. 



dels opstaaede ved de levende Rhi- 

 zomers Forgrening, dels uden nu 

 paaviselig fælles Oprindelse , idet 

 sandsynligvis ældre fælles Stamme- 

 partier vare borlraadnede. Denne 

 Tue havde 98 særdeles kraftige 

 vandret udlobende Rødder paa Skud- 

 rækkens forskellige Led og 56 lige 

 saa kraftige, nedadrettede Rødder, 

 Men at disse sidste skulde have 

 formaaet, trods Spændingen i de 

 vandrette, at skyde den 7 Ctm. 

 tykke og over 5 Ctm. lange Blok 

 af Stængler længere ned i Jorden 

 mellem Trærødder og Smaastene, 

 Kig. 8. JPrimida elatior. mas. anses for umuligt. 

 Rhizom med den storste Del af Uagtet jeg saaledes ikke paa de 



sine Rodder, viste i deres natur- vertikalt Stillede Rhizomer har fun- 



lige Stilling. Den punkterede Linie 



angiver Jordens OverHade. St. «'4. det noget, der tydede paa, at de 



almindeligvis kunde neddrages i Jor- 

 den ved Rodkontraktion, har jeg dog i deres Form fundet visse 

 Forhold, der kunde tydes som Resultat af denne Væxtproces. 

 De ældre Rhizomer vise nemlig meget almindeligt en Krumning 

 i deres nederste Spids (Fig. li, c ung og ældre Primula elatior) 

 eller en Bøjning i hele Skudkæden (Fig. 8), som man ikke be- 

 mærker paa de unge Rhizomer. Paa to forskellige Lokaliteter 

 maaltes 28 Rhizomer af Primula elatior; deres levende øverste 

 Del havde en gennemsnitlig Alder af mellem 6 og 7 Aar og en 

 Middellængde af 4 Ctm., men vare kun sænkede 3 Ctm. under 

 Overfladen , hvilket hidrørte fra en Krumning af Rhizomet eller 

 hyppigst en Bøjning af den ældste Spids, stærkest udviklet hos 

 de ældste Individer, men næsten ganske manglende hos de unge. 

 Et lignende Forhold kan, om end mindre almindeligt, iagttages 

 hos Anemone Hepatica (se Fig. 4), og da Fænomenet er saa kon- 



