Om Regnormenes Forlidld III lllii/^dmnlaiilerne. I()| 



bærer Erslatningsknoppen, sig i den Clrnd nedad, at dens Længde 



bliver lig Moderknoldens Planlede i Jordens Overflade voxe 



Rhizomerne af Polygonatnm vnigare, Anernone neinorosa, Arnm 

 italicnm nedad, og Ficaria rannnculoides forlænger sine knold- 

 formede Adventivrødder overordentligt for at nnddrage sig Jords- 

 monets Tørhed. Endelig liar jeg, i en Stævningsskov, der blev 

 hngget hvert tolvte Aar, fnndet flere Primnla officinalis, hvis 

 Hhizom var dannet af afvexlende op- og nedadgaaende Stykker, 

 alt eftersom de havde dannet sig nmiddelbart efter, eller nogle 

 Aar før, end Hugsten havde fnndet Sted". \ sin "Klore de la Cote 

 d'Or» gentager han Exemplet fra Colchicum, fojer dertil det ofte 

 omtalte Fænomen med nedadvoxende stilkede Løg hos Tnlipa, 

 og endelig anfører han, at Logplanter, der spire i Jordens Over- 

 flade, anvende deres første Leveaar til at stige ned til Normal- 

 dybden ved at forlænge deres Løg nedad, hvorved disse antage 

 en aflang-cylindrisk Form (Muscari , Ornithogalnm Pyrenaicum 

 etc). Ser man bort fra, hvad Royer anfører om Ficaria, da 

 dette selvfølgelig ikke kan tjene til Exempel paa Normaldybden 

 for, hvad lian betegner med "la sonche", saa vil man bemærke, 

 at de øvrige Exempler, hentede fra Colchicnm, Tnlipa, Polygo- 

 natnm, Anemone, Arum og Primnla, alle angaa Forhold, hvor 

 nye Væxtcentrer opstaa i et andet Niveau end det, i hvilket 

 Moderplantens Stængelbasis befinder sig. Ere disse Iagttagelser 

 alle rigtige — hvilket efter egne Undersøgelser af Polygonatnm, 

 Anemone og Primula er mig noget vanskeligt at forstaa — saa 

 vil der dog her kun være Tale om Fænomener, der nærmest 

 maa forklares som hydrotropiske, ikke som egentlig geotropiske 

 Virkninger, og i ethvert Fald er der dog ikke blandt disse Til- 

 fælde noget Exempel paa, at samme Væxtcentrum synker dy- 

 bere ned i Jorden. Dette vilde derimod være Tilfældet, dersom 

 de meddelte Iagttagelser over Muscari og Ornithogalnm, som han 

 andensteds M supplerer med Gladiolns og Crocns, kunde anses 



') Flore de la Cote-d'Or, p. 476. 



