116 



P. E. Miiller. 



hvilket den umiddelbare Iagttagelse ogsaa viser, og at denne 

 Dækning efterhaanden fortsættes , hvorved Rhizomets Stilling 

 bliver skraat. 



Lignende Forhold maa opstaa hos andre horizontale, fler- 

 aarige Rhizomer, hvis yngste Led bære vandrette Rødder lige 

 ved Basis af den overjordiske Stængel, saaledes hos Convallaria 

 majalis (Fig. 16). Rhizoinet kryber horizontalt omkring i Skov- 

 bundens øverste Lag eller sænker sig, naar Mulden er meget 

 løs og sandet, 4—5 Ctm. ned i denne; men ved Grunden af 

 Vinterknoppen, der rager op i Løvlaget, findes en Krans af 

 horizontalt strygende Rødder, der almindeligvis ere lejrede 

 mellem Løvet og Mulden , og som hen paa Efteraaret ofte ses 



Fig. IG. Convallaria majalis. 

 To vandrette Rhizomer med Reddernes Basaldele i .Situs. St. ^U. 



dækkede af friske Hobe af Regnormeexkrementer. Dette synes 

 at være Regel paa denne Bund, thi Rødderne af Rhizomets 

 ældre Dele ligge alle under Muldens Overflade. Liliekonvallen 

 forekommer imidlertid ikke alene paa den her omhandlede mul- 

 dede, løvdækkede Bund, men kan ogsaa optræde i ret store 

 Holme paa Morbund, hvis humøse Lag danner et tæt Filt over 

 den mineralske Jord. Planterne bære her altid Præg af mindre 

 Frodighed; Bladene ere smaa. Blomstringen forholdsvis spar- 

 som. Ogsaa paa saadanne Lokaliteter er Vinterknoppens Basis 

 omgiven af en Krans af horizontale Rødder, udbredte over selve 

 det brune, tørveagtige Humuslag; de maa her lade sig nøje med 

 ^ i — ' 2 Ctm. Dækning af Skovens organiske Detrit, Insektexkre- 



