Om Regnormenes Foihdhl til Hhizdmplanterne. 127 



Jordbunden paa den lier studerede Lokalitet, der saa godt som 

 udelukkende er beboet af Rhizoniplanter og mangeaarige Træer, 

 er altsaa ikke et fast Medium med en uforanderlig Overflade — det 

 give Iagttagelserne umiddelbart. Planternes Plads i dette Jord- 

 lag, der ideligt er undergivet Omlejringer i Forbindelse med 

 vexlende Sammensynkning og Volumenforøgelse, dels ved det 

 organiske Livs Indflydelse , dels som Følge af skiftende me- 

 teoriske Forhold, maa være afhængig saavel af Jordsmonets 

 Bevægelser som af Planternes egne Bygnings- og Væxtforhold; 

 kun de Planter , der som Træerne have fast Fod i Undergrun- 

 den, blive upaavirkede m. H. t. deres Plads i Bunden af de Om- 

 dannelser, der foregaa i dette Medium. De urteagtige VæxteV 

 derimod, hvis Rodsystem og underjordiske Stængeldele ere lej- 

 rede i den bevægelige Muld, ere m. H. t. deres Plads paavirkede af 

 dennes Omskiftelser. Nogle (Anemonetypen) holdes til Over- 

 fladen, fordi deres Rodsystem knytter dem til denne og forhin- 

 drer, at Dækningen bringer dem dybere. Andre, hvis Rødder 

 forankre dem længere nede i Laget eller endog naa Under- 

 grunden , ville efterhaanden synke under Indflydelse af Regn- 

 ormenes Arbejde. Kan det lodrette Rhizoms Væxt holde Skridt 

 med Hypningen (Primularhizomet), saa holdes Væxtpunktet stedse 

 i Overfladen ; men foregaar V'æxten opad langsommere end Over- 

 lejringen af nyt Stof (mange Knolde og Løg), saa vil Rhizomet 

 stadigt synke dybere og dybere i Muldlaget, indtil det nærmer 

 sig henimod dettes Bund, Grænsen mellem Mulden og Under- 

 grunden. 



Denne Opfattelse af Planternes Forhold til Muldlaget vil 

 afgive en naturlig Forklaring paa den hele i andet Afsnit om- 

 talte Række af Sænkningsfænomener , der ikke kunne forstaas 

 som et Resultat af en forskelligartet, spontan Niveauforandring 

 af den urteagtige Vegetations Stængeldele. 



Men ogsaa til en nærmere Forstaaelse af Royer's loi de 

 niveau kunne de fremstillede Iagttagelser tjene. I en vis For- 

 stand kan man vel sige, at en saadan Dybdens Lov existerer; 



9* 



